Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та позиції заінтересованої особи До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява адвоката Данильчук Назарія Богдановича, який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог представник заявниці посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є співвласницею частини будинку [ADDRESS] заявниця володіє та користується з 02.06.1993 року по сьогоднішній день, однак не може ним розпоряджатися (здати в оренду, продати, подарувати, скласти заповіт), оскільки у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 02.06.1993 року, на підставі якого заявниця стала співвласницею частини будинку [ADDRESS] , невірно та помилково зазначене прізвище заявниці, а саме: [PERSON] , а не [PERSON] , як в паспорті заявниці. З метою усунення зазначених вище перешкод щодо розпорядження належного будинку, заявниця змушена дане питання вирішувати в судовому порядку шляхом подачі заяві про встановлення факту належності заявниці свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.1993 року. Представник заінтересованої особи - Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак від представника заявниці [PERSON] надійшла заява, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заінтересована особа представник Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак від міського голови до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за його відсутності та заяву задоволити у повному обсязі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 26.05.2023 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку окремого провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Заліщицька міська\~рада Чортківського\~району Тернопільської\~області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Заліщицьким РВ УМВС України у Тернопільській області від 12.05.1998 року. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.06.1993 року, яке зареєстроване в реєстрі за №955, посвідченим Державним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Чаплій А.М. воно належить [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, виданою Заліщицькою міською радою Тернопільської області від 03.06.2025 року №1590, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 07.10.2010 року по даний час за адресою: будинок [ADDRESS] . Відповіддю КП «Заліщицьке міське комунальне підприємство» від 06.06.2025 року заявниці відмовлено у виправленні помилки у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченому Заліщицькою Державною нотаріальною конторою 02.06.1993 року за реєстраційним №955, у якому міститься помилка, у зв`язку з відсутністю повноважень. Заявниці рекомендовано звернутись до суду для встановлення вищевказаного юридичного факту, відтак виправлення помилки у вищевказаному правовстановлюючому документі неможливе у позасудовому порядку. V. Оцінка суду Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з\~п.4.4\~Інструкції\~про\~заповнення бланків\~державних\~актів\~на право\~власності\~на\~земельну ділянку\~і\~на\~право постійного\~користування\~земельною\~ділянкою,\~яку\~затверджено\~наказом Державного\~комітету\~України\~із земельних\~ресурсів\~від\~22\~червня 2009 року №325, в разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Вказана Інструкція втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №537 від 09.09.2013 року. Зі змісту ст.12 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відтак в позасудовому порядку виправити таку помилку неможливо. Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року в справі №464/6696/20 у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , жительці [ADDRESS] , належить свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 02.06.1993 року, яке зареєстроване в реєстрі за №955, посвідчене Державним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Чаплій А.М. Суд вважає, що невідповідність між\~документом,\~що посвідчує\~особу [PERSON] \~та правовстановлюючими\~документами,\~ які були\~видані на\~ім`я\~ [PERSON] ,\~ унеможливлють вільне\~володіння,\~ користування та\~розпорядження належною\~їй частиною будинку [ADDRESS] ,\~чим порушується\~її право\~власності, яке підлягає захисту шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved