Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтувала тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.03.1977 року. Як одержувач пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, [PERSON] знаходився на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області. Виплата пенсії з грудня 2023 року була припинена у зв`язку з його смертю [INFO] . Після смерті чоловіка позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О., яким на підставі поданої заяви про оформлення спадщини було заведено спадкову справу від 20.02.2024 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину серії НТК №912217 від 21.06.2024 року. На підставі підтвердження відкриття зазначеної спадкової справи 20 лютого 2024 року було видано Витяг №75897602, Мельниченко І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі за №72027432. Згідно документів, які наявні в спадковій справі, єдиною спадкоємицею є дружина [PERSON] , [INFO] , що відноситься до першої черги спадкування за законом. Таким чином, позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину померлого [PERSON] . Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 у справі №540/1131/22, що набрало законної сили 18.10.2022, було задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахунок пенсії. Одеський окружний адміністративний суд ухвалив «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області» №33/42-Ш-84о/п від 28.12.2021, виданої станом на листопад 2019 року, з урахуванням виплачених сум». Згідно наданої відповідачем на адвокатський запит від 16.07.2024 відповіді №2100-0307-8/32053 від 19.07.2024 «Зазначене судове рішення виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань. Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з 01.12.2022. Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 становить 130 103,84 грн. Оскільки пенсії за Законом №2262 виплачуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету, виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду мала бути проведена [PERSON] по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів Головному управлінню. На момент смерті [PERSON] кошти на виплату заборгованості до Головного управління не надходили». Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 01.08.2024 року про здійснення виплати їй заборгованості з перерахованої, але недоотриманої пенсії, у розмірі 130 103,84 грн. як єдиній спадкоємиці померлого пенсіонера-військовослужбовця. Оскільки факт належності пенсії спадкодавцю на день його смерті підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі №540/1131/22 та відповіддю відповідача №2100-0307-8/32053 від 19.07.2024 року, у позивачки, як єдиної спадкоємиці за законом, наявне право на спадкування після смерті її чоловіка нарахованої, але недоодержаної ним пенсії. Відповідач незаконно перешкоджає у реалізації законних прав позивачки на одержання спадщини за законом після смерті її чоловіка. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом право власності на грошові кошти у сумі 130 103,84 грн. (сто тридцять тисяч сто три гривні 84 коп.), неодержані за життя її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ЄДРПОУ 21295057, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) грошові кошти у сумі 130 103,84 грн. (сто тридцять тисяч сто три гривні 84 коп.), неодержані за життя її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 05.11.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. 22.11.2024 року представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України - Гребнева Ю.К. подала до суду відзив, згідно якого Головне управління з вимогами, викладеними в позовній заяві [PERSON] , не погоджується. Зазначила, що чоловік [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262, та знятий з виплати з 01.01.2024 року у зв`язку зі смертю [INFO] . На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 у справі №540/1131/22, що набрало законної сили 18.10.2022, Головним управлінням здійснено [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області» №33/42-Ш-84о/п від 28.12.2021, виданої станом на листопад 2019 року, з урахуванням виплачених сум. Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з 01.12.2022. Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 становить 130103,84 грн. Оскільки, пенсії за Законом №2262 виплачуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету, виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду мала бути проведена [PERSON] по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету, шляхом перерахування коштів Головному управлінню, оскільки пенсії за Законом № 2262 виплачуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету. Пенсійний фонд України є одержувачем бюджетних коштів, а не їх розпорядником. У 2022 році профінансовано виплату заборгованості по рішеннях суду, які набрали законної сили у період по 08.07.2020 року. На момент смерті [PERSON] кошти на виплату заборгованості до Головного управління не надходили. Положенням ст. 61 Закону №2262, передбачено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю виплачуються якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Проте, позивачка, в свою чергу, своєчасно своїм правом звернення із відповідною заявою до органів Пенсійного фонду України не скористалась. Натомість, 06.08.2024 (вх. № 6718/Ш-2100-24) на адресу Головного управління від адвоката Кищенко Марія Володимирівна, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , надійшла заява від 01.08.2024 про здійснення виплати заборгованості, що виникла за результатами проведеного перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 у справі №540/1131/22. Отже, вищезазначена заява, в порушення вимог ст. 61 Закону №2262, надійшла на адресу відповідача після перебігу 6 місяців після смерті померлого чоловіка (дата смерті [PERSON] [INFO] ). Враховуючи вищевикладене, [PERSON] порушено строк звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про виплату заборгованості, що виникла за рішенням суду. У зв`язку із зазначеним, Головне управління вважає позовні вимоги позивачки щодо стягнення з Головного управління на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 130 103,84 грн, неодержані за життя її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , безпідставними та необґрунтованими. Відповідно, сторона відповідача вважає, що позивачка, в даному випадку, мала б звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 у справі №540/1131/22. При цьому, обрання неналежного способу захисту, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 є самостійною підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, Головне управління зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими нормами чинного законодавства, а відтак задоволенню не підлягають. У зв`язку з цим, представник відповідача просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 03.12.2024 року представник позивача надала до суду відповідь на відзив, згідно якої позивач не погоджується з викладеними у відзиві на позов запереченнями відповідача. Зазначила, що відповідач не розрізняє дві альтернативні правові процедури одержання членом сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної ним пенсії: 1) за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 2) за Цивільним кодексом України (шляхом процедури спадкування). [PERSON] як дружина померлого [PERSON] не реалізовувала своє право на подання у порядку, визначеному статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю чоловіка до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у строк до 6 місяців з дня його смерті. Натомість, позивачка як єдина спадкоємиця після спливу 6-ти місяців з дати смерті [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії НТК №912217 від 21.06.2024 року, зверталась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії. Після відмови відповідача у виплаті позивачці неотриманої [PERSON] пенсії у складі спадщини, позивачка звернулась з позовом до суду про визнання права власності на пенсію в порядку спадкування за законом та зобов`язання відповідача здійснити виплату таких пенсійних виплат у порядку, визначеному ЦК України. Відтак, чинним законодавством не заборонено членам сім`ї, які є одночасно спадкоємцями померлого пенсіонера, одержувати суми невиплаченої йому пенсії у складі спадщини у порядку, визначеному Цивільним кодексом України. Позивачка не позбавлена права одержати суми невиплаченої [PERSON] пенсії у порядку спадкування за законом. Звернення позивачки у 6-місячний строк з дня смерті чоловіка у порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є її альтернативним правом на рівні з процедурою спадкування, а не обов`язком, як про те зазначає відповідач у відзиві. Відповідач визнає у відзиві на позов, що ним здійснено перерахунок пенсії [PERSON] на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі №540/1131/22, що набрало законної сили 18.10.2022 року. Отже, [PERSON] не отримав вчасно нараховані йому суми пенсії, оскільки кошти на виплату заборгованості, що виникла на підставі судових рішень, не надійшли відповідачеві з Державного бюджету. Тому вина [PERSON] у вчасному неотриманні пенсії повністю відсутня. Ухвалою суду від 21.01.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник відповідача - Головного Управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Разом із цим, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №111, складеного 25.03.1977 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 25.03.1977 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі №540/1131/22, що набрало законної сили 18.10.2022 року, задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахунок пенсії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нездійснення [PERSON] перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області» №33/42-Ш-840/п від 28.12.2021, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області» №33/42-Ш-840/п від 28.12.2021, виданої станом на листопад 2019 року, з урахуванням виплачених сум. Згідно актового запису про смерть №1856, складеного 21.12.2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті чоловіка позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О., яким на підставі поданої заяви про оформлення спадщини було заведено спадкову справу від 20.02.2024 (№72027432 у Спадковому реєстрі, №07/2024 у нотаріуса). Приватним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, серії НТК №912217 від 21.06.2024, зареєстроване в Реєстрі нотаріальних дій за №1317 від 21.06.2024 року. Згідно, наданої відповідачем на адвокатський запит від 16.07.2024 року, відповіді №2100-0307-8/32053 від 19.07.2024 року, повідомлено, що судове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань. Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з 01.12.2022 року. Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 становить 130 103,84 грн. Оскільки пенсії за Законом №2262 виплачуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету, виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду мала бути проведена [PERSON] по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів Головному управлінню. На момент смерті [PERSON] кошти на виплату заборгованості до Головного управління не надходили. 01.08.2024 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулась до відповідача із заявою про здійснення виплати їй заборгованості з перерахованої, але недоотриманої пенсії, у розмірі 130 103,84 грн як єдиній спадкоємиці померлого пенсіонера-військовослужбовця. Листом №6723-6577/Ш-05/8-2100/24, виданого 06.08.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомлено, що провадження по вказаній справі здійснювалося за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, як публічно - правовий спір, який стосується категорії справ щодо відносин між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень за право, яке нерозривно пов`язане з фізичною особою та не має жодного відношення до інших осіб. Оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, відсутні підстави для виплати нарахованих коштів за рішенням цього суду іншим особам. Одночасно повідомлено, що згідно ст. 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Згідно довідки приватного нотаріуса Мельниченко І.О. від 11.10.2024 року №149/01-16, у провадженні останньої знаходиться спадкова справа №07/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання на день смерті: [ADDRESS] . Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Тобто, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.07.2020 року по справі №750/8819/19. Враховуючи викладене, суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 по справі №638/19167/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд помилково вважав, що до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. [PERSON] за життя не одержав нараховану на виконання рішення кошти у сумі 130 103,84 грн. Позивач, як дружина померлого звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були. Таким чином, загальна сума недоотриманої пенсії померлим [PERSON] становить 130 103,84 грн. Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі №804/536/18). Позивач є спадкоємцем за законом, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а відтак позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 справа №638/19167/19. За викладених обставин, суд встановивши, що позивач має право на спадкове майно пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. У зв`язку з наведеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] 11.07.2024 року укладено договір про надання правничої допомоги №11/07/24 та ордер серії АТ №1082756. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу представником позивача надано: платіжну інструкцію № 698438335 від 23.01.2025 року про сплату 8000 грн. та погодинний звіт про наданні послуги від 23.01.2025 року. У відповідності до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1041,12 грн.

Outcome: approved