Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась із позовом до відповідача про розірвання договорів оренди земльних ділянок б/н від 19.09.2023 р., які укладені між [PERSON] та ПП «ГВМ АГРО» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6825882800:04:028:0024 та 6825882800:04:028:0053. Позовна заява мотивована тим, що 19.09.2023 р. позивач уклав з відповідачем договори оренди зазначених земельних ділянок строком на 7 років. Однак, відповідач з 2023 р. по теперішній час систематично не виконує обов`язок щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив у якому позов визнав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. 19.09.2023 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем - ПП «ГВМ АГРО» було укладено договори оренди земельних ділянок площею 2,0 га, з кадастровими номерами 6825882800:04:028:0024 та 6825882800:04:028:0053, розташованих на території Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Строк оренди земельної ділянки становить - 7 років. Право оренди вищевказаних земельних ділянок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 13.11.2023 р.. Відповідно до п. 2.4. Договору 1, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становила 52944,73 грн. Відповідно до п. 2.4. Договору 2, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становила 52944,73 грн.. Пунктами. 4.1. Договорів визначено, що орендна плата вноситься Орендарем в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік користування, із якої вираховуються податки і збори, передбачені законодавством. Умовами п.4.6. Договорів визначено, що орендар вносить орендну плату один раз на рік з 1 вересня до 31 грудня поточного року. Проте, всупереч умовам Договорів Орендар з 2023 року не сплачує орендну плату за користування переданими йому в оренду земельними ділянками, що підтверджується довідками виданими ПП «ГВМ-АГРО». У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Земельним кодексом України у ст. 96 передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі ст. 24 Закону України "Про оренду землі", яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати. Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі ст. ст. 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.03.2019 р. в справі №183/262/17 дійшов висновку, що ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 р. у справі №912/1385/17). Матеріалами справи підтверджується факт систематичної несплати орендної плати. Крім того, представник відповідача листом від 18.06.2025 р. позов визнав, а згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином позов підлягає задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачу 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved