Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 07.05.2025 через підсистему «Електронний суд» до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява у якій представник позивача Моісеєнко М.Ю. просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16960,00 грн. з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 8960,00 грн. за відсотками, 2422,40 грн. судового збору, 4000,00 грн. витрати на правничу допомогу. 31.08.2021\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Споживчий центр»\~уклали кредитний\~договір №31.08.2021-010000155,\~за яким,\~кредитодавець надав\~кредит у\~розмірі 8000,00\~грн.Підписанням кредитного договору за допомогою електронного підпису, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора U161, який був надісланий на мобільний номер [PERSON] [NUMBER] . 03.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» та ТОВ «Споживчий центр» уклали договір факторингу №030524-12 відповідно до якого до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право вимоги до [PERSON] . Всупереч умовам Договорів станом на день подання позовної заяви позивачем, [PERSON] не виконує своїх зобов`язань проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку з чим обліковується прострочена заборгованість. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки попередніх кредиторів, ні на рахунки ТОВ «Новий Колектор» . Тому позивач звернувся з позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, у позовній заяві зазначив щодо розгляду справи за його відсутності. Відповідач у суд не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.06.2025 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов, не надавав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічних позовів не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] укладено кредитний договір №31.08.2021-010000155 від 31.08.2021. За цим договором надано кредит у розмірі 8000,00 грн. на строк 42 дня з яких перші 14 днів процентна ставка «Економ» 2%, а наступні 28 днів процентна ставка «Стандарт» 3%. Тип кредиту фінансовий кредит. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 730%. Договір діє протягом 42 днів. (а.с. 6-7, 9- 10, 13, 15-17). Згідно довідки №20338/25-ДПЗ від 20.01.2025 про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №31.08.2021-010000155 від 31.08.2021 заборгованість [PERSON] по даному договору за період з 31.08.2021 по 20.01.2025 становить 16960,00 грн., яка складається з: 8000,00 грн. основний борг; та 8960,00 грн. за відсотками (а.с.26). Доказами того, що саме [PERSON] уклав та підписав договір є те, що його персональні дані вказані у копії заяви долученої до матеріалів справи, паспорті споживчого кредиту та пропозиції укладення договору та в підтвердженні, а також наявні копії паспорта (а.с. 6-7, 11-17). 03.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» та ТОВ «Споживчий центр» уклали договір факторингу №030524-12, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» передає за плату належні йому право вимоги, а ТОВ «Новий Колектор» приймає право вимоги до боржників, які вказані в реєстрі, що підтверджується актом приймання передачі переліку №1, (а.с. 25, 29-32). Згідно додатку №2 від 03.05.2024 до договору факторингу №030524-12 відносно [PERSON] сума заборгованості на момент переуступлення права вимоги від ТОВ «Споживчий центр» до ТОВ «Новий Колектор» становить 16960,00 грн., з яких 8000,00 грн. основний борг; та 8960,00 грн. за відсотками (а.с. 18-19). За змістом вимоги про сплату заборгованості №494 від 03.05.2024 та повідомленням про відступлення права грошової вимоги № 494 від 03.05.2024 ТОВ «Новий Колектор» сповіщав [PERSON] про сплату боргу у розмірі 16960,00 грн. (а.с. 24). За даними карточки субконто виданої ТОВ «Споживчий центр» за період з 31.08.2021-02.05.2024 заборгованість за договором складає 16960,00 грн., з яких: 8000,00 грн. за тілом кредиту, 8960,00 грн. за відсотками (а.с. 22-23). На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №07/24-НК вiд 02.07.2024; довіреність №2909-2, звіт про виконану роботу про надання правничої допомоги, платіжна інструкція №1484 від 20.01.2025 на суму 4000,00 грн., ордер (а.с. 5, 8, 14, 27, 28-32). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ТОВ «Споживчий центр»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Судом встановлено, що 31.08.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №31.08.2021-010000155 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з одноразовим ідентифікатором. 03.05.2024 ТОВ «Новий колектор» та ТОВ «Споживчий центр» уклали договір факторингу №030524-12, за яким право вимоги щодо [PERSON] перейшло до ТОВ «Новий колектор. Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував кошти на рахунок відповідача, проте [PERSON] свої зобов`язання не виконував платежі в оплату кредиту не здійснював, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 16960,00 грн. Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, в обсязі та на умовах передбачених договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Відповідно із наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №31.08.2021-010000155 від 31.08.2021 умов договору станом на дату подачі позову не виконав. Заборгованість за вказаним договором у загальній сумі становить 16690,00 грн. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень), з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 8960,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за тілом кредиту в добровільному порядку ТОВ «Новий Колектор» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення залишку фактично отриманої суми кредитних коштів. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Відповідно до норм ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги №07/24-НК вiд 02.07.2024; довіреність №2909-2, звіт про виконану роботу про надання правничої допомоги, платіжна інструкція №1484 від 20.01.2025 на суму 4000,00 грн., ордер (а.с. 5, 8, 14, 27, 28-32). Згідно звіту про виконану роботу про надання правничої допомоги, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги вказано що, сума 4000,00 грн. як вартість послуг наданих за формування запиту на складання розрахунку ціни позову, отримання переліку необхідних документів, складення позову, замовлення судового збору, завантаження позову з додатками в підсистему «Електронний суд», проведення детальної консультації замовника щодо відкриття провадження (а.с. 8). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати є співмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити витрати на правову допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача такі витрати в сумі 4000,00 грн., що буде розумним, справедливим та співмірним із складністю справи. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Станом на день звернення до суду і цим позовом заборгованість по кредитному зобов`язанню відповідач не погасив. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, понесенні позивачем за подання до суду позовної заяви, в розмірі 2422,40 грн., відповідно до платіжної інструкції №1505 від 29.01.2025.

Outcome: approved