Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , з урахуванням зменшених позовних вимог просила: - визнати [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . - внести зміни до актового запису №6 від 05.01.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Маловисківским районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, зазначивши у відомостях про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин України та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - внести зміни до актового запису № 7 від 05.01.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Маловисківским районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, зазначивши у відомостях про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин України та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - виключити з актового запису про народження дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що дані про батька зазначені у відповідності до ч.1 ст.135 СК України; - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 03.06.2022 до досягнення дітьми повноліття. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати в сумі 24388,67 грн, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн, сплачених коштів за професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн та 15396,27 грн сплачених коштів за проведення судово - генетичної експертизи. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2017 по 2021 рік позивач [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] , під час їхнього спільного проживання в них народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . У зв`язку з тим, що сторони проживали в не зареєстрованому шлюбі, в актових записах про народження дітей №№ 6, 7 від 05.01.2017 року відомості про батька дитини були зазначені в порядку ч.1 ст.135 СК України. По батькові дітей було зазначено згідно імені батька дітей, відповідача у справі [PERSON] . В 2021 році позивач та відповідач припинили спільне проживання. Малолітні діти залишилися проживати з матір`ю. Батько дітей жодної допомоги для належного утримання дітей не надає, посилаючись на те, що у документах він не вказаний батьком дітей. На підставі чого, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2022 року зупинено провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача [PERSON] у складі Збройних Силах України. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2023 року скасовано ухвалу суду від 31.01.2023 року та направлено справу для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2024 року визнано обов`язковою явку відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2024 року у справі призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно криміналістичному центру МВС України та зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з викликом учасників справи. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2024 року задоволено клопотання експерта, зобов`язано учасників справи прибути разом для відібрання зразків букального епітелію та надано дозвіл судовому експерту на повне або часткове знищення об`єктів дослідження або зміну їх властивостей. Провадження у справі зупинено. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та про виклик і допит в судовому засіданні свідків. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 17.02.2025 року підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що саме [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується проведеною експертизою. [PERSON] будь - яких коштів на утримання дітей не надає, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Надалі подала заяву, зареєстровану судом 17.06.2025 року за вх.№6162, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення з даним позовом до суду і до повноліття дітей. Крім того, просила провести розгляд справи без її участі. На заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] адвокат Наконечна О.І. в судовому засіданні 17.02.2025 року підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Вказала, що висновком експерта у справі підтверджено, що саме [PERSON] є батьком дітей. Відповідач належним чином не виконує батьківські обов`язки та не утримує дітей. При спілкуванні з [PERSON] визнавав позовні вимоги, при цьому не проявляє намірів спілкуватися з дітьми чи матеріально допомагати, коли діти хворіють. Крім того, просила покласти витрати за проведення експертизи на відповідача. Надалі подала заяву, зареєстровану судом 17.06.2025 року за вх.№6167, в якій просила провести судовий розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги з врахуванням поданої [PERSON] заяви про зменшення позовних вимог підтримує повністю, просила їх задовольнити. Не заперечує проти заочного винесення рішення у справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знає [PERSON] та [PERSON] , оскільки раніше працювала дільничним педіатром та приходила до [PERSON] на огляд дітей, де був присутній [PERSON] , Пізніше [PERSON] приходив на прийом в лікарню разом із [PERSON] та дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що із [PERSON] та [PERSON] перебуває у дружніх відносинах. [PERSON] розповідав, що [PERSON] вагітна, що в нього будуть діти. При спілкуванні з [PERSON] останній говорив, що [PERSON] і [PERSON] його улюблені дочки. Відомо, що коли народилися [PERSON] і [PERSON] , вони (позивач та відповідач) проживали разом у [PERSON] . Пізніше стало відомо, що [PERSON] відмовляється від дітей. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 23.12.2024, 17.02.2025, 03.04.2025, 28.04.2025, 17.06.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме до військової частини [NUMBER] , в якій проходить службу відповідачу направлялися судові повістки для вручення [PERSON] , про що свідчать повернуті рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Маловисківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання подав заяву про розгляд справи без участі представника, вирішення справи залишили на розсуд суду. Судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 6 від 05.01.2018 року. [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 7 від 05.01.2018 року. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (том 1 а.с. 7, 10) Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України судом встановлено, що витяг сформовано по актовому запису №6 від 05.01.2018 про народження [PERSON] , [INFO] . Батьками є батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (том 1 а.с.8-9). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, судом встановлено, що витяг сформовано по актовому запису №7 від 05.01.2018 про народження [PERSON] , [INFO] . Батьками значаться [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (том 1 а.с.11-12). Відповідно до довідки Маловисківської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості №551 від 02.05.2022 року [PERSON] у період з 01.11.21 по 30.04.2022 роки отримувала допомогу по безробіттю відповідно до ч.1 п.23 ЗУ «Про загально обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіттю» у розмірі 20864,68 грн (том 1 а.с.14). Згідно довідки Маловисківського УСЗН №135 від 27.04.2022 року [PERSON] отримувала допомогу на дітей з листопада 2021 року по квітень 2022 рік у розмірі 22000 грн (том 1 а.с.15). Відповідно до довідок за вих. №102 від 28.02.2023 року та №135 від 13.03.2023 року, №43 від 14.02.2024 року [PERSON] з 26.02.2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . З 29.08.2022 і по теперішній час приймає участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (том 1 а.с. 194, 195). Згідно довідки №1306 від 08.12.2024 року про нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини [NUMBER] [PERSON] з 17.06.2022 по жовтень 2024 року нараховано 1800698,49 грн (том 2 а.с.114). Відповідно до висновку експерта Кіровоградського науково - дослідного експертно- криміналістичного центру №CE-19/112-24/9659-БД від 02.09.2024 року [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю яких є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9% (том 2 а.с.51-66). Згідно із статтею 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини за вказівкою матері, батьківство якого встановлюється. Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №№00035652064, 00035652130 від 25.05.2022 року при державній реєстрації народження [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, але передумовою звернення до суду в справах про встановлення батьківства є, зокрема, наявність кровного споріднення між особою, яку заявник просить визнати батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, на думку суду, має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 183/2690/21, від 16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] суд вважає, належними і допустимими доказами підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оскільки встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму). Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З урахуванням викладеного, враховуючи доведеність факту батьківства, позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає таке. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених у розділі ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм, обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст.183, ч. 1 ст.184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, приймаючи також до уваги, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають із позивачем ( [PERSON] ) і знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, при цьому, є молодою працездатною особою, отримує грошове забезпечення, як військовослужбовець, та під час розгляду справи судом не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні інших малолітніх (неповнолітніх) осіб, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, інших аліментних зобов`язань, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів. При цьому, враховуючи, що законодавчо визначений розмір аліментів, які стягуються з платника аліментів на двох дітей становить 1/3 частину заробітку (доходу), суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.06.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: ордер на надання правової допомоги №20-02-24 від 20.02.2024 року, договір №20-02-24 про надання професійної правничої допомоги від 20.02.2024 року, угода №1 до Договору №20-02-24 про надання професійної правничої допомоги від 20.02.2024 року від 20.02.2024 року, детальний опис-розрахунок послуг професійної правничої допомоги по справі №392/517/22, акт прийому-передачі послуг професійної правничої допомоги за Договором №20-02-24, квитанція № 20-02/24 від 20.02.2024 року про сплату [PERSON] адвокату Наконечній О.І. 8000 грн за її представництво у справі (том 2 а.с.153-157). Клопотання від відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 8000 грн., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає, що понесений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн за позовну вимогу про встановлення батьківства підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 992,40 грн. за ставками судового збору, чинним на час подання позивачем позову, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved