Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] . Богдан ГЕРУС звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому позивачі просять встановити факт неприйняття [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з фактичним їх не проживанням за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини. Вимоги обґрунтували тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] \~ про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1514. Після смерті [PERSON] відкрилося спадкове майно, яке складається квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 лютого 1999року; грошові кошти на рахунках в АТ КБ «Приватбанк», житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0.0674 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер №26216820001:01:001:0045, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований цей будинок, а також земельна ділянка площею 0,1877 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №26216820001:01:001:0016, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Городенківський район, с. Лука, урочище «Біля стадіону», які належали дружині спадкодавця [PERSON] , (як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 липня 2023 року, [PERSON] померла [INFO] ), після смерті якої [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, але не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] залишив заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. 30.12.2016. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] все своє майно, яке буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, яке за законом буде мати право заповів своїй дружині [PERSON] та донькам [PERSON] та [PERSON] . Водночас, згідно заповіту від 05.06.2011, що посвідчений секретарем виконкому Луківської сільської ради Вуїв М.М., який залишила [PERSON] на випадок своєї смерті, остання заповідала все своє майно [PERSON] (тобто чоловіку). [PERSON] спадщину після смерті дружини прийняв в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України (довідка про склад зареєстрованих осіб від 31.05.2024). Факт родинних відносин позивачів зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються наступними даними: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 1961 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 квітня 1959 року; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 травня 1982 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/3058/24 від 13.03.2024, позивачем визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі, в рамках визначеного рішення суду строку, подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується заявами про прийняття спадщини від 09.07.2024. 09.07.2024, [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 часток грошових вкладів, які належали [PERSON] , а також 2/3 часток в праві приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом додаються). Однак, як вказано у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2024, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/2 частці на 1/3 частку\~ спадкового майна, не охопленого заповітом, після смерті [PERSON] . Підставою відмови слугувало наступне: згідно інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби України в Рівненській області №5601.15-2182/56.15-24 від 04 червня 2024 року, на час смерті [PERSON] з ним були зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є онуками [PERSON] та його спадкоємцями за правом представлення згідно ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, так як їх батько [PERSON] , син [PERSON] , помер до відкриття спадщини, а саме [INFO] , та мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/2 частці кожен на 1/9 частку спадкового майна, не охопленого заповітом, яка належала б їхньому батькові [PERSON] , якби він був живим на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються\~ таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] заяви про відмову від спадщини не подавали. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріальної органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Варто зазначити, що відповідачі, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавали. Окрім, того, на момент смерті [PERSON] , відповідачі не проживали, хоча фактично були зареєстровані. При цьому, відповідачі перестали фактично проживати за вказаною адресою з 2008 року. Вказані обставини підтвердять відповідачі, які не бажають оформляти спадкове майно та заперечують щодо оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] саме позивачами, а також, те що вони проживають за фактичною адресою, а саме: [ADDRESS] \~ таким чином, державна реєстрація місця проживання відповідачів разом із спадкодавцем сама по собі не є беззаперечним\~ доказом їх постійного проживання на момент смерті [PERSON] \~ отже реалізація права на спадщину позивачів за законом, залежить від встановлення судом факту не проживаня відповідачів разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] та проживав за адресою реєстрації, а саме: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, який має юридичне значення для позивачів. Враховуючи вищевикладене, встановлення факту неприйняття спадщини відповідачами про встановлення якого просять позивачі, породжує юридичні наслідки, а саме його встановлення необхідне останнім для вирішення питань пов`язаних із спадковим майном, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Позивачі позбавленні можливості реалізувати своє право на частину спадкового майна, тому останні змушені звернутись до суду. Ухвалою суду від 02 квітня\~ 2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28 квітня\~ 2025 року з повідомленням (викликом) сторін, надано строк для сторін для подання відзиву та заперечень. Ухвалою від 19 травня\~ 2025 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 23 червня\~ 2025 року в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна,1) з повідомленням (викликом) сторін. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , як і їх представник адвокат Богдан ГЕРУС . у судове засідання не з`явилися, представник позивачів подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглядати справу за їх відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, відповідач [PERSON] подала\~ заяву від себе та [PERSON] відповідно до довіреності від 10 травня\~\~ 2024 року, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просила розглядати справу за їх відсутності.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1514, від 02 серпня 2023 року, в місті Рівне, Рівненська область, Рівненський район Україна, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 88 років. Факт родинних відносин позивачів зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються наступними даними: копіями свідоцтвом\~ про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] від 27 квітня 1961 року, свідоцтвом про шлюб [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , прізвище після шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] ,\~ серії [NUMBER] від 22 травня 1982 року. Копіями\~ свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] від 28 квітня 1959 року; свідоцтвом про шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після шлюбу чоловіка [PERSON] \~ та дружини\~ [PERSON] , серії [NUMBER] . Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] \~ виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, від 13 липня 2023 року,\~ вбачається, що мати позивачів [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область, Україна, у віці 84 років. Згідно заповіту від 05.06.2011, що посвідчений секретарем виконкому Луківської сільської ради Вуїв М.М., який залишила [PERSON] на випадок своєї смерті, остання заповідала все своє майно [PERSON] (тобто чоловіку). [PERSON] спадщину після смерті дружини прийняв в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Як вбачається із довідки ДМС України Управління державної міграційної служби України в Рівненській області Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання №38/02-14\~ від 31.05.2024, громадянка [PERSON] [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстраційного обліку 13.07.2023 року, як померла. Станом на день смерті [INFO] [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії Державного акта, копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, копії Витягу з Державного реєстру речових прави на нерухоме майно про реєстрацію права власності: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0.0674 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер №26216820001:01:001:0045, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований цей будинок, а також земельна ділянка площею 0,1877 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №26216820001:01:001:0016, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Городенківський район, с. Лука, урочище «Біля стадіону»,\~ належали дружині спадкодавця [PERSON] .\~ Із копії заповіту вбачається , який залишив [PERSON] ,\~ посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. 30.12.2016. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] все своє майно, яке буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, яке за законом буде мати право заповів своїй дружині [PERSON] та донькам [PERSON] та [PERSON] . Копією Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/3058/24 від 13.03.2024, позивачем визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі, в рамках визначеного рішення суду строку, подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07.2024, [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 часток грошових вкладів, які належали [PERSON] , а також 2/3 часток в праві приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2024, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/2 частці на 1/3 частку\~ спадкового майна, не охопленого заповітом, після смерті [PERSON] . Підставою відмови слугувало наступне: згідно інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби України в Рівненській області №5601.15-2182/56.15-24 від 04 червня 2024 року, на час смерті [PERSON] з ним були зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є онуками [PERSON] та його спадкоємцями за правом представлення згідно ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, так як їх батько [PERSON] , син [PERSON] , помер до відкриття спадщини, а саме [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/2 частці кожен на 1/9 частку спадкового майна, не охопленого заповітом, яка належала б їхньому батькові [PERSON] , якби він був живим на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються\~ таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] заяви про відмову від спадщини не подавали. Як вбачається зі копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ,\~ серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, 03 лютого 2015 актовий запис №576, вказані Батьки: Батько [PERSON] , Мати [PERSON] . Відповідно до\~ копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ,\~ серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, 03 лютого 2015 актовий запис №1652, вказані Батьки: Батько [PERSON] , Мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] \~ виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління\~ юстиції, від03 лютого\~ 2015 року, актовий запис №1088 вбачається, що батько відповідачів [PERSON] , помер [INFO] в місті Рівне, Рівненська область, Україна, у віці 39 років. Відповідно до\~ копії свідоцтва про шлюб між [PERSON] , [INFO] \~ та [PERSON] , [INFO] ,\~ серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної\~ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, 03 лютого 2015 було зареєстровано шлюб, актовий запис №962, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Відповідно до копій заяв [PERSON] та [PERSON] від 10\~ липня 2024 року адресовані\~ Приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сапожнік Т.В., в яких просили призупинити видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вони збираються подавати до суду про встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] фактично не приймали. Пунктом 2 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від30травня 2008року №7«Про судовупрактику усправах проспадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). У частинах першій та другій статті 122 3ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першоюстатті 1258ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно доч.1ст.1266 ЦПК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269ЦК Україниспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1,6 ст.29ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свобод упересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до ст.1298ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Аналогічно і щодо факту не проживання особи за певною адресою. Отже, реалізація прав ана спадщину позивачів за законом за правом представлення,в тому числі,залежить відвстановлення судом факту непроживання [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] \~ на момент\~ відкриття спадщини, який має юридичне значення для позивачів. Судом достовірно встановлено, що позивачі доводяться [PERSON] рідними доньками та мають право на\~ спадщину за правом представлення, у передбачений законом строк подали заяви про прийняття спадщини батька. Однак у видачі їм свідоцтв про право на спадщину не охопленого заповітом, після смерті [PERSON] спадкового\~ майна останньої нотаріусом відмовлено, оскільки на час його\~ смерті разом з ним\~ за однією адресою були зареєстровані його онуки [PERSON] та [PERSON] ,\~ та його спадкоємцями за правом представлення,\~ так як їх батько [PERSON] , син [PERSON] , помер до відкриття спадщини, а саме [INFO] та мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/2 частці кожен на 1/9 частку спадкового майна, не охопленого заповітом, яка належала б їхньому батькові [PERSON] , якби він був живим на час відкриття спадщини, який є спадкоємцем першої черги. За місцем реєстрації\~ [PERSON] та [PERSON] \~ фактично не проживають тривалий, як свідчать досліджені судом докази, фактичним місцем проживання відповідачів вказане за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, державна реєстрація місця проживання відповідачів\~ разом зі спадкодавцем сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті [PERSON] , за адресою реєстрації, оскільки документально спростована належними та допустимими доказами. До такого висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №355/832/17 (провадження № 61-27212св19). Отже, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] \~ не являються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, що встановлення факту неприйняття спадщини відповідачами про встановлення якого просять позивачі, породжує юридичні наслідки, а саме його встановлення необхідне останнім для вирішення питань пов`язаних зі спадковим майном, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, встановити факт неприйняття [PERSON] та [PERSON] спадщини їхнього\~ діда [PERSON] , у зв`язку з їхнім\~ фактичним не проживанням за місцем реєстрації на час відкриття спадщини. Судові витрати за клопотанням позивачів суд відносить на їх рахунок.

Outcome: approved