Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання позовної заяви зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача та батько відповідача [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .\~ Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді:\~ - 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] ;\~ -житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] .\~ Відповідно до технічного паспорту від 05.04.2025 року, складеного Колективним підприємством «Центр інженерних досліджень», житловий будинок в [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 57,6 кв.м. та загальною площею 84,9 кв. м., господарських будівель: літ. Б - вбиральня, № 1-3,І- ІІ надвірні споруди.\~ Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] та позивачу [PERSON] , відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для забудови житлового будинку, посвідченого Кілійською державною нотаріальною конторою Одеської області від 25.03.1971 року за реєстровим №629. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] та будучи дружиною померлого, прийняла спадщину фактично, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала та була зареєстрована разом з ним за однією\~адресою на день його смерті, як чоловік та дружина.\~ Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого чоловіка та їй нотаріусом було\~ роз`яснено, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання.\~ В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 57,6 кв.м. та загальною площею 84,9 кв. м., літ. Б - вбиральня, № 1-3; І-ІІ - надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] .\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 09.11.1962 року Кілійсьим рай бюро ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1940 року народження зареєстрували шлюб 09.11.1962 року, про що було складено відповідний актовий запис № 168 від 09.11.1962 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », /а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.11.1963 року Кілійськм міськбюро ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис № 298 від 01.11.1963 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , /а.с.36/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 29.10.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 23.08.1980 року, про що було складено відповідний актовий запис №142 від 23.08.1980 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », /а.с.37/. Згідно Витягу з рішення № 299 від 01.10.1970 року виданого Виконавчим комітетом Кілійської міської Ради депутатів трудящих Одеської області встановлено, що розглянувши заяву [PERSON] та [PERSON] , Радою депутатів трудящих вирішено надати [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , площею 354 кв.м., /а.с.11/. Згідно Акту від жовтня 1970 року, складеного представником Кілійського техбюро Одеського обласного відділу по справам будівництва та архітектури встановлено, що на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів від 01.10.1970 року №299 було проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 354 кв.м., розташованої в [ADDRESS] громадянам [PERSON] та [PERSON] , /а.с.11/. Згідно договору про надання в безстрокове користування ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно від 25.03.1971 року, посвідченого нотаріусом Державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №629 встановлено, що згідно рішення виконкому Кілійської міської Ради народних депутатів від 01.10.1970 року №299 громадянам [PERSON] та [PERSON] надано земельну ділянку загальною площею 354 кв.м., розташовану в [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку, /а.с.7/. Згідно Витягу з рішення № 394 від 18.12.1997 року виданого Виконавчим комітетом Кілійської міської Рради народних депутатів встановлено, що розглянувши заяву [PERSON] та [PERSON] , Радою народних депутатів вирішено надати [PERSON] та [PERSON] у власність земельну ділянку в [ADDRESS] , площею 533 кв.м., /а.с.10/. Відповідно до технічного паспорту, складеного 05.04.2025 року Колективним підприємством «Центр інженерних досліджень» встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. «А»- житловий будинок (загальна площа 84,9 кв. метра, житлова площа 57,6 кв. метра), літ. «Б»- вбиральня, №1-3; І-ІI - надвірні споруди, /а. с. 16-18/. Відповідно до довідки № 420 від 28.05.2025 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано, /а.с.28/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Кілія Кілійський район Одеська область, актовий запис № 109 від 16.05.2012 року, /а. с. 5/. Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 472/01-16 від 22.05.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81271259 від 22.05.2025 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 81271271 від 22.05.2025 року інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , 1939 року народження, як заповідача - відсутня, /а.с.29-31/. Згідно довідки №2639/12-14 від 03.06.2025 року наданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що станом на 11.05.2012 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , /а.с.34/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на\~встановлені\~з\~досліджених доказів\~обставини\~справи,\~суд\~приходить\~до висновку\~про\~підтвердження факту належності [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~ одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець за законом не претендує на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , та визнає позовні вимоги в повному обсязі, а позивач\~ в свою чергу, не має можливості нотаріально оформити свої спадкові права так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved