Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

15 вересня 2023 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом Виконкому Саксаганської районної у місті ради до [PERSON] , третя особа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог, зазначили, що відповідачка [PERSON] перебувала на обліку кандидатів в усиновлювачі з 08.12.2016 року. 26.05.2017 в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради відбулося знайомство та було встановлено контакт між [PERSON] та малолітньою [PERSON] , [INFO] . 29.05.2017 [PERSON] звернулася до служби у справах дітей з письмовою заявою в якій просила надати висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , оскільки мала твердий намір усиновити дівчинку. 14.06.2017 [PERSON] звернулася з заявою про всиновлення до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що у неї з малолітньою [PERSON] встановився тісний контакт, є взаєморозуміння, дитина проявляє бажання бути з нею. Згоду на усиновлення дитини надано керівництвом комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. Окремо [PERSON] зазначено, що з наслідками усиновлення, станом здоров`я та розумовим розвитком дитини, вона ознайомлена. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2017року малолітню [PERSON] усиновлено [PERSON] . Сім?я мешкає за адресою: [ADDRESS] , хоча зареєстроване місце проживання малолітньої [PERSON] залишилося за адресою: [ADDRESS] . В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою щодо скасування усиновлення.3 відповідачкою [PERSON] неодноразово проводилася як спеціалістами служби у справах дітей так і фахівцями Криворізького міського центру соціальних служб щодо належного виконання батьківських обов?язків, приділення достатньої уваги вихованню та розвитку доньки, відповідальність за її життя та здоров?я, а також адаптаційного періоду дитини у сім?ї усиновлювача. [PERSON] пропонувалася допомога психолога та конфліктолога Криворізького міського центру соціальних служб, проте остання від послуг фахівців категорично відмовилася. Справа про скасування усиновлення була розглянута судами першої, апеляційної та касаційної інстанції. Рішеннями вищезазначених судів відповідачці [PERSON] було відмовлено у скасуванні усиновлення. Крім того, питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15.05.2018 року та на підставі прийнятого рішення 13.08.2018 року до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 03.08.2023 на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що неповнолітню [PERSON] додому вже не перший день не пускає мати та дитина змушена ночувати дома у подружки. Виїздом на місце події працівникам поліції не вдалося вмовити [PERSON] забрати дитину додому, а тому було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку та дівчинку тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації № 1» Криворізької міської ради. 04.08.2023 [PERSON] прийшла до служби у справах дітей виконкому районної у місті ради та надала письмову заяву відповідно до якої вона не має наміру забирати доньку собі на виховання, оскільки не має впливу на дитину, не справляється з її вихованням. Також [PERSON] зазначила, що згодна з позбавленням її батьківських прав у відношенні до неповнолітньої доньки [PERSON] . За інформацією Криворізької гімназії № 14 Криворізької міської ради матір здійснює контроль за навчанням і вихованням дитини, але [PERSON] не завжди якісно підготовлена до занять, потребує більшої уваги з боку матері. [PERSON] реагує на телефонні дзвінки класного керівника та попереджає заздалегідь щодо відсутності дитини на уроках. При виникненні конфліктних ситуацій, що виникають між [PERSON] та однокласниками, мати співпрацює з конфліктуючою стороною. Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб при відвідуванні сім?ї [PERSON] двері фахівцю із соціальної роботи ніхто не відчинив, доступу до помешкання не надано. Залишене запрошення з контактним номером телефону проігноровано. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обов?язками. Тому позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2023 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. (а.с.33-34). Від представника відповідача [PERSON] в інтересах якої адвокат Платошин О.М. надійшло клопотання в якому просить зупинити провадження по справі до прийняття рішення по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали від 09.11.2023 слідчим суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Черновою Н.Г. Крім того, на розгляді у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться справа № 214/7198/23 за позовом [PERSON] відповідачем по якій є орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про скасування усиновлення. Отже у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснювався розгляд двох справ, предметом розгляду, яких є подібні вимоги, тобто беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на вищевикладене, виникла необхідність у зупиненні розгляду справи №214/6937/23. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання. (а.с. 57-58). Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2024 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що дитина з 3.08.2023 року не живе вдома, влаштована до Центру . Відповідачка надала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав. З часу поміщення дитини до Центру вона не цікаваться життям дитини, не забезпечила їй укладання декларації з сімейним лікарем, вибору майбутньої професії. Усі зусилля після усиновлення спрямувала на медичні обстеження дитини, щоб довести про наявність у останньої психічної хвороби. Відповідачка звернулась із позовом про визнання усиновлення недійним, посилаючись на те, що дитина має психічне захворювання, про яке їй не було відомо на час усиновлення. В задоволенні позову їй було відмовлено. Протягом тривалого часу самоусунилась від виховання та утримання дитини. Відповідачка проти позову заперечувала та пояснила, що у 2017 році усиновила [PERSON] . У дитини проявились психіатрічні хвороби, про які, їй не повідомитили при усиновленні, вона обстежувала дитину в мед.закладах, у зв`язку з цим у неї були складнощі у вихованні дитини, але вона все робила для дитини. 3.08.2023 дитина відмовилась йти додому, оскільки хотіла ночувати у подруги, виклакали поліцію, вона знову відмовилась йти додому, тому її відвезли до Центру реабілітації, де вона досі перебуває, вона їздила до центру декілька раз, останній раз в жовтні 2023 року, привезла їй одяг. Більше вона не їздила, оскільки відвідування лише в робочі дні. [PERSON] інколи їй пише, питає про неї та бабусю. Ініціатор спілкування завжди дитина. У дитини був сімейний лікар, оскільки змінилось місце проживання дитини, нової декларації не укладала. Заперечує проти позбавлення її батьківських прав, але дитини забирати не буде. Вона оскаржувала усиновлення, в позові було відмовлено, готується касаційна скарга. Представник відповідачки проти позову заперечував, оскільки не надано жодних доказів не виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків. Дитина сама вирішили не повертавтись додому, а Постанова щодо притягнення до відповідальності за ст.162 КУ ПроАП скасована. [PERSON] суду пояснила, що їй 15 років , протягом 1 року та 8 місяців вона перебуває в Центрі. Вона посварилась з матерю та пішла до подруги та не захотіла вертатись додому. З часу перебування в Центрі мама тричі приїздила до неї, останній раз у вересні 2023 року, більше нічого не передавала, говорила, що вона тут, бо наговорила поганого про неї. Вона б хотіла повернутись додому. Коли жила з мамаю, то та нею займалась.Заслухавши представника позивача, відповідачку, її представника, дитину, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, згідно висновку Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради відповідачка [PERSON] перебувала на обліку кандидатів в усиновлювачі з 08.12.2016 року. 29.05.2017 року в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради відбулося знайомство та було встановлено контакт між відповідачкою [PERSON] та малолітньою [PERSON] , [INFO] . 29.05.2017 року відповідачка звернулася із заявою, в якій просила надати висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , оскільки мала твердий намір усиновити дитину. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року малолітню [PERSON] усиновлено відповідачкою [PERSON] . За інформацією Криворізької гімназії №14 Криворізької міської ради матір здійснює контроль за навчанням і вихованням дитини, але [PERSON] не завжди якісно підготовлена до занять, потребує більшої уваги з боку матері. [PERSON] реагує на телефонні дзвінки класного керівника та попереджає заздалегідь щодо відсутності дитини на уроках. Окрім того на підставі вищевикладеного вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] (а.с.7-10). На підставі Акту прийому до центру КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради відносно дитини [PERSON] в зв`язку з тим, що залишена без батьківського піклування (а.с.11 зворот). Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Від 03.08.2023 року було знайдено дитину за адресою [ADDRESS] , залишена без батьківського піклування (а.с.13) Згідно повідомлення ГУ НП в Дніпропетровській області Криворізьке районне управління поліції №4 02.08.2023 року надійшло повідомлення на лінію «102» від [PERSON] , що мешкає за адресою [ADDRESS] про те, що [PERSON] , що мешкає за адресою [ADDRESS] , здійснює домашнє насильство економічного характеру, а саме не пускає додому доньку [PERSON] (а.с.14). Згідно із заявою [PERSON] . Начальникові служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, [PERSON] надала пояснення, що її дочка [PERSON] знаходиться в КЗ «Центр соціальної психологічної реабілітації дітей №1» у зв`язку з агресивною поведінкою і небажанням жити з матір`ю (а.с.14 зворот). Згідно заяви [PERSON] до теперішнього часу не надано рішення про відібрання у неї дитини. Просить надати мені рішення чи інший документ, який є правовою підставою відібрання у неї дитини [PERSON] (а.с.15). Згідно копії епікризу ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві з медичної карти стаціонарного хворого №929 відділення №12 відносно [PERSON] має наслідки органічного ураження центральної нервової системи у формі психоорганічного синдрому з межлвим інтелектуально-мнестичним зниженням, нерізко вираженим недорозвиненням мовлення. Шизоафективний розлад (а.с.16).Відповідно до Характеристики на сім`ю учениці КГ№14 [PERSON] виховується у неповній сім`ї, проживає разом із матір`ю та бабусею, матір здійснює контроль за навчанням та вихованням дитини, але [PERSON] не завжди якісно підготовлена до занять. При виникненні конфліктних ситуацій, що виникають між [PERSON] та однокласниками, мати співпрацює з конфліктуючою стороною.(а.с.17) Відповідно до характеритики [PERSON] дівчина фізично розвинена, бере активну участь у суспільно-корисній праці, спортивному життю класу та гімназії (а.с.17 зворот).Згідно довідки Центру Первинної медико-санітарної допомоги м. Кривого Рогу дитина [PERSON] огляд дитини не проведено у зв`язку з тим, що вона перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» (а.с.18). Відповідно до рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2017 року заяву [PERSON] задоволено та усиновлено [PERSON] малолітню [PERSON] (а.с.18 зворот- 20 зворот). Згідно рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2019 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування усниовлення відмовити (а.с.21-24).Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2019 року рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області залишено без змін (а.с.25-26 зворот). Згідно до постанови Верховного суду від 10.04.2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2019 року залишити без змін (а.с.26-30). Відповідно до Постанови Дніпровського апеляційного суду від 6.05.2025 року рішення Саксаганського районного суду від 13.11.2024 про скасування усиновлення - залишено без змін . Таким чином. судом встановлено, що протягом тривалого часу відповідачка самоусунилась від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, розвитком та утриманням доньки, не має бажання в подальшому виконувати батьківськи обов`язки, однак будь-яких обставин, якіб перешкоджали в їй виконувати батьківські обов`язки суду не навела.Частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. п. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною певної середньої освіти. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді спав Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що відповідачка праціює, утриманців немає, тому суд вважає , що з неї підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини її доходу на утримання дитини.Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд бере до уваги надані позивачем докази щодо ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого строку та докази відповідачки не спростовують її батьківських обов`язків. Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 (справа №490/10338/15-ц) вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. При цьому, суд вважає за необхідне пояснити відповідачці, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, не цікавиться долею дитини, не піклується про його здоров`я та розвиток, участі у вихованні не приймає, не проявляє до дитини батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про задоволення позову, що відповідає найвищим інтересам дитини. Щодо вимоги про стягнення аліментів на малолітньою дитину, суд приходить до наступного висновку. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч.4 ст.170 ЦПК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 СК України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України, передбачено, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на користь малолітньої дитини. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved