Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є його батьком. На даний час позивач навчається у Національному технічному університеті "Харківський політехнічний інститут" на першому курсі денної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2028 року, тому потребує матеріального забезпечення. В деякій мірі фінансову допомогу надає мати. Відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Лохвицького районного суду від 03 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони по справі не викликалися, однак повідомлялися про розгляд вказаної судової справи судом. Відзиву та клопотань від відповідача до суду не надходило. \~ Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання, а саме: копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Рекомендовані повідомлення повернулися на адресу суду 22.04.2025, 16.05.2025 та 26.05.2025 з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". \~ \~ \~ \~Крім того, відповідач про розгляд судовї справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно вимог\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачеві за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань до суду не направляв, відзиву не подавав, підстав для відкладення розгляду справи немає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2007 року виконкомом Червонозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області (а.с. 5). Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 26 січня 2023 року Лохвицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, підтверджується зміна прізвища позивача з " [PERSON] " на " [PERSON] ", про що складено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 7). Довідкою № 66-04-320/219 від 26.03.2025, виданої Національним технічним університетом "Харківський політехнічний інститут" підтверджено, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти першого курсу денної форми навчання першого освітнього рівня "бакалавр" за спеціальністю 123 "комп`ютерна інженерія". Зарахований на перший курс денної форми навчання з 01.09.2024 згідно наказу про зарахування № 1316 СТ від 09.08.2024. Форма сплати за навчання : держбюджетна. Термін навчання 01.09.2024- 30.06.2028 (а.с. 6). З Витягу з реєстру територіальної громади №2023/001969723 від 06.03.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, що виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які навчаються. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Частиною першою статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частини другої статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Мотивована оцінка і висновки суду. Судом встановлено, що позивач здобуває освіту на денній формі навчання, йому ще не виповнилось 23 роки, він не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги. Мати не може в достатній мірі профінансувати всі витрати, необхідні для задоволення потреб сина-студента. Обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, зазначаючи, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, тому на його думку має можливість сплачувати аліменти на навчання у визначеному ним розмірі. Судом не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і визнає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до вимог частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів було подано 02 квітня 2025 року, а тому, за правилами статті 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Щодо розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", та відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved