Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що з 15.10.2010 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2022 року по справі №207/2868/22 було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, донька деякий час мешкала разом з матір`ю. У вересні 2023 року йому стало відомо, що, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідачка на вимогу свого чергового співмешканця вигнала малолітню доньку [PERSON] з дому, про що дитина зателефонувала йому. Того ж дня, за його дорученням, його рідна сестра [PERSON] негайно приїхала з міста Дніпра до місця проживання дитини у м. Кам`янське, та знайшовши [PERSON] пізно увечері в під`їзді будинку, забрала її та відвезла на проживання до його матері - [PERSON] , яка мешкає в селі Шевченкове, Синельниківського району Дніпропетровської області. Зважаючи на критичну ситуацію у відношенні малолітньої доньки, ним було прийнято рішення звернутись до Служби у справах дітей для вирішення питання щодо визначення подальшого місця проживання дитини в сім`ї її бабусі - його матері, оскільки наразі він проходить службу у лавах ЗСУ. Отримавши його згоду, як батька дитини, та розглянувши відповідну заяву бабусі дитини - [PERSON] , наказом Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 14.11.2023 року №38тв/05-16, малолітню [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано на виховання в її сім`ю. На даний час [PERSON] жодних висновків не робить, продовжує вести аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі в утриманні та вихованні доньки, не піклується про її фізичний стан та стан здоров`я, не спілкується з нею. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. В подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, малолітня [PERSON] є її онукою. З листопада 2023 року дитина [PERSON] мешкає разом з нею, оскільки відповідачка, мати дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям та розвитком, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її братом, а малолітня [PERSON] є її племінницею. З листопада 2023 року дитина [PERSON] постійно мешкає разом з бабусею [PERSON] , оскільки її батько наразі проходить службу в лавах ЗСУ, а відповідачка, мати дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям та розвитком, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем в ліцею №3, де навчається малолітня [PERSON] . Окрім того, вона мешкає в одному під`їзді з відповідачкою [PERSON] . Зазначає, що відповідачка вже давно зловживає спиртними напоями, не піклується про доньку, не займається її вихованням, б`є її. Неодноразово до відповідачки викликалась поліція та складались відносно неї адміністративні протоколи стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків. Також зазначила, що малолітня [PERSON] неодноразово не відвідувала школу без поважної причини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником малолітньої [PERSON] . Пояснила, що відповідачка не піклується про доньку, не займається її вихованням, не цікавиться учбовим процесом, жодного разу не відвідувала батьківські збори у школі. В школу [PERSON] приходила завжди неохайна, голодна. На зауваження вчителів мати [PERSON] не реагувала, на телефонні дзвінки не відповідала. Судом була з`ясована думка малолітньої [PERSON] яка пояснила, що її мати майже постійно п`є, сварить її та б`є. Разом з ними мешкають різні незнайомі чоловіки. В листопаді 2023 року мати вигнала її з квартири, та з того часу вона мешкає у бабусі. З матір`ю з того часу не спілкується. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що з 15.10.2010 року позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2022 року по справі №207/2868/22 було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, дитина [PERSON] деякий час мешкала разом з матір`ю [PERSON] . У вересні 2023 року позивачу стало відомо, що, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідачка на вимогу свого чергового співмешканця вигнала малолітню доньку [PERSON] з дому, про що дитина зателефонувала йому. Того ж дня, рідна сестра позивача [PERSON] негайно приїхала з міста Дніпра до місця проживання дитини у м. Кам`янське, та знайшовши [PERSON] пізно увечері в під`їзді будинку, забрала її та відвезла на проживання до матері позивача - [PERSON] , яка мешкає в селі Шевченкове, Синельниківського району Дніпропетровської області. Після цього, позивач звернувся до Служби у справах дітей для вирішення питання щодо визначення подальшого місця проживання дитини [PERSON] в сім`ї її бабусі - його матері, оскільки наразі сам позивач проходить службу у лавах ЗСУ. Отримавши згоду позивача, як батька дитини, та розглянувши відповідну заяву бабусі дитини - [PERSON] , наказом Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 14.11.2023 року №38тв/05-16, малолітню [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано на виховання в її сім`ю. Отже, судом встановлено, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі в утриманні та вихованні доньки, не піклується про її фізичний стан та стан здоров`я, не спілкується з нею. Всі витрати на навчання, лікування, розвиток та утримання дитини відбуваються виключно за рахунок позивача. Відповідно до висновку №8вих-20/370 від 18.04.2024 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Таким чином в судовому засіданні достатньо досліджено доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не цікавиться її здоров`ям, життям, розвитком, не забезпечує її матеріально. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст.169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved