Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю\~«Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 22.07.2024-100002236 від 22.07.2024 у розмірі 19670,72 грн. Також просить стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.07.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 22.07.2024-100002236. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 11000 грн. строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 2200 грн., яка нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до Договору від 22.07.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 11000 грн. строком на 140 днів, а [PERSON] отримано вказані кредитні кошти. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.12.2024, утворилась заборгованість у розмірі 19670 грн. 72 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8393 грн. 88 коп., неустойки 5390 грн. та по процентам в розмірі 5886 грн. 84 коп., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою суду від 25.03.2025 року було відкрите провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12.05.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову мотивуючи тим, що вона частково сплатила суму боргу в період з 04.08.2024 року по 30.09.2024 року в розмірі 12329,10 грн. Тобто, станом на 30.09.2024 року вже було сплачено борг, який перевищує тіло кредиту. Крім того, залишок відсотків, який становить 19670,72 грн. значно перевищує суму основного кредитного договору в сумі 11000,00 грн., яку відповідач отримала від позивача. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до Закону №2120, яким внесено зміни до ЦПК України, а також до Закону №1734, які передбачають, що починаючи з 24.02.2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у трицятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Ухвалою суду від 15.05.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Теличка А.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконфернцзв`язку з використанням власних технічних засобів відмовлено в зв`язку з розглядом справи в спрощеному порядку без виклику сторін. 19.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідач заперечує вірність розрахунку спірної заборгованості, проте не зробив власного. Вказав на те, що відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру. Будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляла. Крім того, представник зазначає, що кредитним договором №. 22.07.2024-100002236 від 22.07.2024 року передбачено проценти за користування кредитом, які нараховуються протягом строку кредитування за договором, отже це не є заходом цивільно-правової відповідальності у розумінні ЦК України, а тому посилання відповідача на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України у цьому випадку є некоректним. Також, представник стверджує, що на підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Просить позовні вимоги задовольнити. Розгляд справи здійснювати без участі представника позивача. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. В зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.07.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 22.07.2024-100002236, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е268 Заявки кредитного договору №22.07.2024-100002236 (кредитної лінії) в порядку, передбаченому\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (а.с. 8-11). У вказаній заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником\~ [PERSON] , реквізити належного позивальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-74ХХ-ХХХХ-3853. Відповідно до умов кредитного договору №22.07.2024-100002236 від 22.07.2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту\~22/07/2024; Сума кредиту\~11000 грн.; Строк, на який надається кредит\~140 днів з дати його надання; Дата повернення (виплати) кредиту\~08.12.2024; Процентна ставка\~фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; Комісія, пов`язана з наданням кредиту\~20% від суми кредиту та дорівнює 2200 грн. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту; Неустойка: 110 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання; Розмір процентів відповідно до\~ст.625 ЦК України\~становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до\~ст.625 ЦК України\~встановлюється законом. Крім того, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем [PERSON] 22.07.2024 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е268 Паспорт споживчого кредиту ТОВ «Споживчий центр», в якому ТОВ «Споживчий центр» викладені умови кредитування відповідача [PERSON] з урахуванням її побажань. Відповідно до листа генерального директора ТОВ «Універсальні платежі» №1-2602 від 26.02.2025 року, ТОВ «Універсальні платежі», на підставі договору №22.07.2024-100002236, перерахувало на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 11000 грн. (а.с.13). Таким чином, позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу [PERSON] грошові кошти в обумовленому розмірі на його банківську картку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , після отримання кредитних коштів у сумі 11000 грн., належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Так, згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №22.07.2024-100002236 від 22 липня 2024 року, заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 19670 грн. 72 коп., з яких: 8393 грн. 88 коп.к\~основний борг; 5886 грн. 84 коп.\~проценти, 5390 грн.\~неустойка (а.с.15). При цьому, доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Споживчий центр», матеріали справи не містять. Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та\~ [PERSON] \~в електронному вигляді уклали договір про надання грошових коштів у позику №22.07.2024-100002236 від 22.07.2024 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування. На підставі цього договору відповідач отримала кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 11000 грн., взяла на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак не виконала умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Приймаючи до\~уваги,\~що відповідач\~ [PERSON] \~не виконала\~належним чином\~зобов`язання\~щодо погашення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№22.07.2024-100002236,\~який був\~укладений 22.07.2024\~року між\~нею та\~ТОВ «Споживчий\~центр»,\~в обумовлені\~договором строки,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги ТОВ\~«Споживчий центр»\~щодо стягнення\~основного боргу\~та процентів\~підлягають задоволенню. Щодо стягнення неустойки, суд зазначає наступне. 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З розрахунку неустойки за порушення умов договору №22.07.2024-100002236 від 22.07.2024 року, наданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що неустойка за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу нарахована в період дії воєнного стану і становить 5390,00 грн. З огляду на викладене, суд, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки з відповідача, яка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, оскільки розмір такої неустойки (за наведений період) підлягає списанню кредитодавцем. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №22.07.2024-100002236 від 22.07.2024, який був укладений між нею та ТОВ «Споживчий центр», як в обумовлені договором строки, та враховуючи відсутність відомостей про те, що відповідач на час розгляду справи виконала свої зобов`язання за Договором №22.07.2024-100002236 перед ТОВ «Споживчий центр» суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню. Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №СЦ00006437 від 05.03.2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с.6), який він просить стягнути з відповідача. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial