Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач Запорізький обласний центр зайнятості в особі Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 42368 грн. 77 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.04.2022 року [PERSON] звернувся до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу зареєстрованого безробітного в електронній формі, засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (Портал\~Дія). Наказом № НТ220414 від 14.04.2022 року відповідачу [PERSON] надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 14.04.2022 року по 08.01.2023 року, як застрахованій особі залежно від страхового стажу від 2 до 6 років, відповідно до ч. 1 ст.\~22, ч. 1 ст.\~23\~та п. 32\~розділу\~VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У заяві про надання статусу безробітного від 14.04.2022 року [PERSON] зазначив та засвідчив кваліфікованим електронним підписом, що не відноситься до зайнятого населення та не навчається на денній (очній) формі навчання. Після реєстрації як безробітного з [PERSON] відбувався зв`язок через засоби електронного зв`язку (електронну пошту). Жодного разу відповідач не повідомив, що є студентом денної форми навчання. Наказом № НТ221130 від 30.11.2022 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.11.2022 року, у зв`язку із закінченням строку виплати, відповідно до пп.\~3\~розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За результатами проведеної 17.05.2023 року верифікації було виявлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у Бердянському державному педагогічному університеті. Спеціалістами Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатами якої складено акт № 205 В від 13.06.2023 року. Відповідно до наданої інформації Бердянського державного педагогічного університету [PERSON] є здобувачем вищої освіти з 06.08.2019 року, денна форма навчання. Наказом № НТ230614 від 14.06.2023 року відповідачу припинено реєстрацію безробітного з 13.06.2023 року, у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу зареєстрованого безробітного, призначення виплати допомоги по безробіттю та надання соціальних послуг, відповідно до абзацу 18 пп. 1 п. 32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 446 від 30.03.2023 року. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти, що були виплачені йому як допомога по безробіттю за період з 14.04.2022 року по 27.11.2022 року у розмірі 42368 грн. 77 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028\~ грн. 00 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 червня 2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.42). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, назву Жовтневого районного\~суду міста\~Запоріжжя змінено на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя. 30 квітня 2025 року внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадянських формувань щодо перейменування Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя. Представник позивача Запорізького обласного центру зайнятості в особі Запорізької\~філії Запорізького обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Проте, представник позивача Лікарпенкова Т.В., яка діє на підставі довіреності №38/01-22 від 02.01.2025 року (а.с.56), 19.06.2025 року подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення у справі не заперечує (а.с.55). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст.\~12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.51, 54). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених Запорізьким обласним центром зайнятості в особі Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості позовних вимог на адресу суду також не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило, представник позивача при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 09.04.2022 року відповідач [PERSON] звернувся до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу зареєстрованого безробітного в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (Портал Дія) (а.с.18-20). У заяві про надання статусу безробітного від 09.04.2022 року [PERSON] зазначив та засвідчив кваліфікованим електронним підписом, що не відноситься до зайнятого населення та не навчається на денній (очній) формі навчання (а.с.18-20). Наказом № НТ220414 від 14.04.2022 року відповідачу надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 14.04.2022 року по 08.01.2023 року, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років, відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 3-2 розділу VIII\~Закону України\~«Про загальнообо`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» (а.с.27). Наказом № НТ221130 від 30.11.2022 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.11.2022 року, у зв`язку із закінченням строку виплати, відповідно до пп. 3 розділу VIII\~«Прикінцеві положення»\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» (а.с.27). За результатами проведеної верифікації 25.05.2023 року було виявлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у Бердянському державному педагогічному університеті (а.с.26). Спеціалістами Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатами якої складено акт № 205 В від 13.06.2023 року (а.с.28). Відповідно до наданої інформації Бердянського державного педагогічного університету за № 63-02/192 від 12.06.2023 року [PERSON] є здобувачем вищої освіти першого рівня денної форми навчання з 06.08.2019 року (наказ про зарахування № 333с) (а.с.29). Наказом № НТ230614 від 14.06.2023 року відповідачу припинено реєстрацію безробітного з 13.06.2023 року, у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, відповідно до абзацу 18 пп. 1 п. 32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 446 від 30.03.2023 року (з.б.а.с.27). Запорізькою філією Запорізького обласного центру зайнятості було прийнято рішення про відшкодування [PERSON] коштів виплаченої допомоги по безробіттю за період з 14.04.2022 року по 27.11.2022 року у розмірі 42368 грн. 77 коп. (наказ № 342-О від 21.06.2023 року) (а.с.31). Для здійснення заходів досудового врегулювання спору на електронну адресу відповідача надсилалась претензія № 1785/03/06-05 від 21.06.2023 року з вимогою щодо добровільного повернення виплаченої допомоги по безробіттю (а.с.32), але відповідачем [PERSON] суму заборгованості так і не було погашено. За вимогами статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвищої та вищої освіти, відносяться до зайнятого населення. Отже, [PERSON] не мав права на статус безробітного та на отримання допомоги по безробіттю , так як відносився до зайнятої категорії населення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~34\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно ч.\~2\~ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття»\~застраховані особи,\~зареєстровані в\~установленому порядку\~як безробітні,\~зобов`язані своєчасно\~подавати відомості\~про обставини,\~що впливають\~на умови\~виплати їм\~забезпечення та\~надання соціальних\~послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Таким, в порушення вимог ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач своєчасно (під час реєстрації як безробітного) не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів, в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позову Запорізького обласного центру зайнятості в особі Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості у повному обсязі за наведених вище обставин. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Так,\~згідно статті\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати зі\~сплати судового\~збору,\~що документально\~підтверджені,\~у розмірі\~3028грн. 00 коп. (а.с.36). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved