Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість у сумі 66844,47 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9008,99 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 41078,76 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 93 календарних днів - 16756,72 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 05.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №4115378 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, який відповідає вимогам ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до реквізитів договору №4115378 від 05.11.2023, укладеного між сторонами, відповідач підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим класифікатором «А981». Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему iPay.ua. Відповідно до договору №4115378 позивачем було успішно перераховано грошові кошти у сумі 10000 грн. на платіжну карту відповідача [NUMBER] . Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Тому до позивача, відповідно до зазначеного Договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4115378 від 05.11.2023 загальна сума заборгованості склала 50087,75 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 9008,99,00 грн., заборгованості за процентами 41078,76 грн. Станом на дату укладання Договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024, строк дії Договору №4115378 від 05.11.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 по 27.10.2024 (93 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 16756,72 грн. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №4115378 від 05.11.2023 в розмірі 66844,47 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9008,99 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 41078,76 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 93 календарних днів - 16756,72 грн. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.05.2025 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 04.06.2025 о 09 годині 00 хвилин, з повідомленням сторін, витребувано докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 23.06.2025 за вх..№4011 подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Українські фінансові операції», за наявними у матеріалах доказами. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти винесення заочного рашення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме судовою повісткою із рекомендованим поштовим повідомленням, яка направлялася за фактичним місцем проживання, як внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] , та адресою листування: [ADDRESS] . Відмітки на поштових повідомленнях: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. 05.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №4115378 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А981». Відповідно до п. 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 357 днів. Відповідно до п. 1.4. Договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Відповідно до п. 1.6. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 81400,00 грн. Відповідно до п. 2.2. Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 05.11.2023 або 06.11.2023. Згідно з п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно із п. 3.1. Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Відповідно до п. 4.1. Договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. Умовами Договору, передбачено, що відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. Відповідно до п. 9.3. Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Національного банку України. Договір укладений строком на 365 днів, але у будь-якому випадку Договір припиняється не раніше дати повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, або в дату дострокового повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом., Відповідно до п. 9.9 Договору, відповідач підтверджує, що: перед укладенням цього Договору була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладання Договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними. Відповідно до п. 10 договору, [PERSON] вказала номер телефону [NUMBER] (а.с.15-23). У матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, де викладено інформацію, яка надавалась відповідачу до укладення договору про споживчий кредит, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки, що є додатком 1 до Договору та інформаційне повідомлення, що є Додатком 2 до Договору. Вказані документи підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А981» 05.11.2023 (а.с.24-25). До позовної заяви позивачем додані Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». У Розділ 6 цих Правил викладений алгоритм дії фізичних осіб з якими укладається Кредитний договір в електронній формі. Відповідно до якого: Клієнт на Вебсайті обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк; клієнт розпочинає Реєстрацію в ITC Товариства через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7», під час якої йому надаються для ознайомлення та прийняття гіперпосилання на Правила, Публічну пропозицію на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогів підписів (Публічна пропозиція), текст Згоди на обробку персональних даних та доступ до своє кредитної історії; у разі згоди Клієнт акцептує Публічну пропозицію шляхом накладання електронного підпису Одноразовим ідентифікатором; далі Товариство здійснює верифікацію телефонного номеру шляхом направлення Клієнту вказаними засобами зв`язку (на номер мобільного телефону) коду, який Клієнту необхідно ввести в спеціальну форму; Товариство створює обліковий запис Клієнта в ITC Товариства, та Клієнт здійснює перший ідентифікований вхід до Особистого кабінету; в Особистому кабінеті Клієнт продовжує Реєстрацію в ITC, заповнюючи необхідні поля електронної анкети та надає згоду (доступ) на отримання від третіх осіб персональних (ідентифікаційних) даних, надає інформацію, здійснює фотофіксацію себе з документами, надає інформацію та верифікує електронні платіжні засоби (платіжні картки) для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості; ще раз підтверджує бажані умови отримання кредиту (у тому числі суму та строк) та надсилає Заявку на розгляд Товариству; у разі прийняття позитивного рішення Товариство ознайомлює Клієнта з Паспортом споживчого кредиту та після підписання Клієнтом Паспорта споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором робить Клієнту в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства відтворені засобами копіювання; у випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту) Клієнт натискає відповідну клавішу, що висловлює його згоду з умовами запропонованого договору, після чого Товариство надсилає Клієнту засобами зв`язку Одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, що є електронним підписом Клієнта; у момент введення коду, зазначеного в пп.6.1.16 Правил, Клієнт направляє Товариству Електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане електронним підписом Одноразовим ідентифікатором та підписує Кредитний договір. Кредитний договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами Кредитного договору. На підписаний сторонами Кредитний договір уповноваженим працівником Товариства накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. У випадку відправлення Кредитного договору в Особистий кабінет, Клієнт приймає та підтверджує, що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення Кредитного договору та які дають можливість Клієнту переглядати укладений договір, завантажити на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати його у формі, що унеможливлює зміну його змісту. (а.с. 26-32). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, у відповідача перед первісним кредитором станом на 26.07.2024 утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 50087,75 грн. (а.с.35-40). Згідно із зазначеними розрахунками заборгованості після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, остання здійснила один платіж для погашення існуючої заборгованості у сумі 2884,68 грн. - 11.12.2023. Відповідно до довідки №20240726-3510 від 26.07.2024 між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022. Згідно зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.41). Із витребуваних судом доказів: інформації про те, чи було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , виписки з карткового рахунку про рух коштів та інформацію про номер телефону, на який надсилалася інформація про підтвердження здійснення операцій за період з 05.11.2023 по 14.11.2023 встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) АТ КБ «ПриватБанк» було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та згідно виписки про рух коштів по картці 05.11.2023 відповідач отримала грошовий переказ коштів у сумі 10000,00 грн. Номер телефону, на який надсилалася інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 05.11.2023 по 14.11.2023 є - [NUMBER] 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Витяг з реєстру боржників від 26.07.2024 про передачу клієнта [PERSON] на умовах передбачених договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 наявний у матеріалах справи. (а.с.43-54). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого позивачем, останнім здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2%) на суму 16756,72 грн. за період з 27.07.2024 по 27.10.2024 (93 календарних днів), тобто в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем. (а.с.33-34). Згідно з листом від 29.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS повідомлень. (а.с.42). Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. За приписом ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] уклавши з ТОВ «Лінеура Україна» договір №4115378 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.11.2023, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Надані позивачем докази в сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №4115378 від 05.11.2023 в розмірі 66844,47 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9008,99 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 41078,76 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 93 календарних днів - 16756,72 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №1233 від 14.04.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок. Щодо розподілу судових витрат суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial