Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2003, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.05.2016. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка від самого народження перебуває повністю на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від участі в утриманні та вихованні дитини. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва по справі №2-2810/15.2007 від 16.05.2007 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. 08.08.2024 [PERSON] була зарахована студенткою 1 курсу денної форми навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» факультету спеціальної та інклюзивної освіти за спеціальністю 016.02 «Спеціальна освіта. Корекційна психопедагогіка» за кошти державного бюджету до Українського державного університету імені Михайла Драгоманова. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Відповідач є військовим пенсіонером, який додатково працює, отримує щомісячно і пенсію, і заробітну плату. Вона щомісячно сплачує комунальні платежі за житло, де вона проживає з дочкою, купує ліки та продукти, інші необхідні речі для дочки, оплачує проїзд дочки до місця навчання. Додатково, окрім звичайних щомісячних витрат на утримання дочки, у зв`язку із вступом дочки на денну форму навчання до вищого навчального закладу, нею понесені значні матеріальні витрати для придбання дочці ноутбука, мобільного телефону, жорсткого диску Тошиба , комп`ютерного стола, книг та канцтоварів. Також вона несе додаткові витрати на лікування дитини у офтальмолога та стоматолога, оскільки дочка потребує таких медичних послуг з дитинства. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка навчається в Українському державному університеті імені Михайла Драгоманова, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 07.03.2025 і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою віку 23 років. 27.03.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, залучено третю особу, призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 30.06.2025. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. За місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». 28.04.2025 третя особа [PERSON] подала до суду пояснення, в яких просила задовольнити позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 25.04.2003 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/1940/16-ц від 17.05.2016. [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 16.05.2007 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва по справі №2-2810/15.2007 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що встановлюється Законом України про бюджет на відповідний рік, починаючи з 11.04.2007 року і до її повноліття, або ж зміни прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно з довідкою №241 від 05.12.2024 [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання, за освітнім ступенем «Бакалавр» факультету спеціальної та інклюзивної освіти за спеціальністю 016.02 «Спеціальна освіта. Корекційна психопедагогіка» за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Відповідно до довідки про доходи від 07.02.2025 Управління поліції охорони в м. Києві [PERSON] працює на посаді охоронник. З 14.08.2023 по листопад 2024 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 334981, 08 грн. 31.05.2018 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Матеріали цивільної справи також містять квитанції на підтвердження придбання техніки, ліків, книг, оплати комунальних платежів та медичних обстежень. Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд відзначає, що [PERSON] , [INFO] , втратила правовий статус дитини, оскільки досягла повноліття. Також судом встановлено, що [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання, за освітнім ступенем «Бакалавр» факультету спеціальної та інклюзивної освіти за спеціальністю 016.02 «Спеціальна освіта. Корекційна психопедагогіка» за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Суд зауважує, що ст. 199 СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям. При визначенні розміру аліментів суд враховує витрати, пов`язані саме з навчанням у навчальному закладі, як то вартість навчання, підручників, канцелярського приладдя, комп`ютерної техніки, проїзд до навчального закладу тощо. Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. З урахуванням приписів ст. 199 СК України обов`язок відповідача сплачувати аліменти припиниться при досягненні сином двадцяти трьох років, також право останнього на утримання припиняється у разі припинення ним навчання, яке може наступити раніше. Згідно з приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 07.03.2025. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини. Суд вважає, що відповідно до засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України) аліменти в розмірі частки від доходів відповідача є достатніми та забезпечать інтереси дитини. У постанові Верховного Суду в справі № 635/1139/17 від 20 травня 2020 року зазначено, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №635/1139/17 дійшов наступних висновків: «Однак, встановивши, що повнолітні діти відповідача перебувають на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не врахували, що позивачі не довели існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є їх процесуальним обов`язком, не надали будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо)». Суд зауважує, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру її доходу, та доказів того, що такий дохід не дозволяє їй в повній мірі утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Суд вважає, що витрати на оплату медичних оглядів та лікування, споживання комунальних послуг, безпосередньо не є витратами, пов`язаними з навчанням дочки. Оплата комунальних послуг є обов`язком їх споживача та не може бути компенсована за рахунок платника аліментів. З доданих до позовної заяви чеків та квитанцій можна достовірно встановити, що позивач понесла витрати в розмірі 24999 грн. на придбання ноутбуку, а інші квитанції та виписки не підтверджують, що саме позивач понесла витртаи на придбання канцелярського приладдя, підручників та яких саме підручників, а також не довела, що їх придбання дійсно було необхідним для навчання дочки. Додані до позовної заяви квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, а також проходження медичних досліджень, судом до уваги не приймаються, оскільки не свідчать про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням. Також судом враховується, що повнолітня [PERSON] навчається за кошти державного бюджету. Отже, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, враховуючи що обидва батьки мають обов`язок надавати дітям матеріальну допомогу, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовужє навчання і в зв`язку з цим такої допомоги потребує, суд вважає достатнім стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини всіх доходів відповідача, що відповідає вимогам розумності та справедливості. Зазначене має наслідком часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial