Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

у травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2023 року в справі № 752/21392/18, провадження №2-о/752/460/23 та визнання її чоловіка [PERSON] недієздатним і призначення її опікуном [PERSON] , [INFO]. Клопотання мотивоване тим, що [PERSON] є інвалідом І групи з психіатричним захворюванням (F01.1), нездатний до самообслуговування, перебуває на постійному обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2 з невиліковним діагнозом (хвороба Альцгеймера), має основний діагноз - інфаркт мозку, потребує постійної сторонньої допомоги та визнаний лікарями-судово-психіатричними експертами недієздатним. Крім того, вказує, що [PERSON] рішеннями Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року в справі № 752/21392/18, від 14.06.2021 року в справі № 752/1075/21 та від 19.05.2023 року в справі № 752/21392/18, визнаний недієздатним. В зв`язку з викладеним, заявник просить клопотання задовольнити. Ухвалою від 22.05.2025 року відкрито провадження в указаній справі та призначено судове засідання (а.с. 15-16). Заявник надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила клопотання задовольнити. Заінтересована особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник заінтересованої особи - Міхєєва Н. подала до суду клопотання, в якій просила провести розгляд справи за його відсутності представника органу опіки та піклування, проти задоволення клопотання не заперечує. Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку. Судом з`ясовано, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року в справі № 752/21392/18 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна задоволено. Визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлено над ним опіку. Призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначено в два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили. Також рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.06.2021 року в справі № 752/1075/21 продовжено строк дії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року в справі № 752/21392/18 про визнання недієздатним [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Долінськ, Сахалінської області, Росія, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ), встановлення над ним опіки та призначення опікуном [PERSON] ( [INFO] , уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2023 року в справі № 752/21392/18 продовжено строк дії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року по справі № 752/21392/18 про визнання недієздатним [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Долінськ, Сахалінської області, Росія, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) встановлення над ним опіки та призначення опікуном [PERSON] ( [INFO] , уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) на два роки з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року в справі № 752/21392/18, на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року призначалися та проведені судово-психіатричні експертизи в закладах Київського міського центру судово-психіатричних експертиз. Відповідно до висновків № 160 від 19.03.2019 та № 130від 06.04.2021 визнано, що [PERSON] страждає стійким хронічним розладом у виді Деменції при хворобі Альцгеймера з раннім початком, а саме з 2010 року та за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує встановлення над ним опіки. Як встановлено судом, згідно з випискою № 541 від 16.08.2023 року [PERSON] перебував у стаціонарі КНП «ВДЦ» Голосіївського району м. Києва з 03.08.2023 року по 16.08.2023 року з діагнозом: залишкові явища гострих порушень мозкового кровообігу (2015-2017 роки) з когнітивними змінами зоровими порушеннями ЦВХ, дифузний кардіосклероз, 3 ступ., гіпертензивний криз, ангіопатія сітківки по гіпертонічному типу, порушення центрального нейрона зорового аналізатора, при цьому, згідно з випискою КНП «Консультативно-діагностичний центр» Голосіївського району м. Києва від 12.07.2024 року, [PERSON] проходив лікування з діагнозами: основний - наслідки інфаркту мозку, супутні - гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності. Таким чином, страждаючи на прогресуючи психоневрологічні розлади та незрячий стан, [PERSON] не спроможний організувати своє повсякденне життя в побуті та суспільстві, так як не розуміє значення своїх дій та їх послідовності, не може пересуватися самостійно і тому, потребує постійної сторонньої допомоги. Нездатність до самообслуговування [PERSON] довічно, підтверджується доданими до клопотання: висновком ЛКК № 3359/1 від 11.10.2018 року амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 6 м. Києва та безстроково - висновком ЛКМЗ № 589 від 23.12.2022 року КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 2» амбулаторне відділення №1, де останній перебуває на постійному обліку, так як його стан визначається невиліковним діагнозом, а за рівнем обмеження життєдіяльності наявні обмеження: самообслуговування, а також здатності до самостійного пересування, орієнтації, спілкування та контролювати свою поведінку. Згідно з ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом ст. 300 ЦПК України в рішенні суду про визнання особи недієздатною слід визначити строк його дії, який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства в справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Оскільки [PERSON] нездатний усвідомити значення своїх дій та керувати ними, визнаний лікарями судово-психіатричної експертизи недієздатним та потребує встановлення над ним безстрокової опіки, згідно з висновками лікарських експертиз, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії рішення про визнання його недієздатним строком на два роки. Враховуючи ті факти, що судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним, то присвоєний йому вказаний юридичний статус і повноваження [PERSON] щодо опіки над недієздатним [PERSON] також продовжуються, та не потребують повторного вирішення вказаних питань в межах вказаного поданого заявником клопотання, оскільки скасування недієздатності останнього в установленому порядку не відбулося та [PERSON] від виконання своїх обов`язків опікуна не звільнялася.

Outcome: partial