Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою про визнання його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище та по батькові, записати його батьком у актовому записі про народження дитини. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що з 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в якому народився син [PERSON] . До одруження з ним [PERSON] , перебуваючи у попередньому шлюбі, який розірвано 22 серпня 2019 року згідно рішенням Кролевецького районного суду Сумської області, народила [INFO] сина [PERSON] , батько якого рішенням Болехівського міського суду від 29 травня 2024 року позбавлений батьківських прав що неповнолітнього сина [PERSON] . З часу спільного проживання (одруження) з [PERSON] , її син весь час проживав і на даний час проживає разом з ними. Він протягом п`яти років виховує його, доглядає, утримує, вважає своїм сином і має намір усиновити; за час спільного проживання у них склалися гарні стосунки, разом проводять час, грають в ігри, гуляють. Дитина вважає та називає його своїм батьком, оскільки практично з восьмирічного віку проживає разом з ним. Біологічний батько дитини не брав участі у його вихованні, спілкуванні та утриманні. 06 червня 2025 року відкрито провадження та прийнято матеріали заяви до розгляду. Заслухавши вступне слово заявника та заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, вислухавши думку неповнолітньої дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.20, 21 Конвенції про права дитини дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення і яка в її власних найкращих інтересах не може залишатись в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів піклування про таку дитину є можливість її усиновлення, тобто прийняття усиновлювачем (усиновлювачами) у свою сім`ю усиновлюваної особи на правах доньки чи сина (ст.207 СК України). Відповідно до ст.3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім"ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно зі ст.8 Європейської конвенція про усиновлення дітей (ETS N58), компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Європейський суд з прав людини надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)». Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз"єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з"ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сім"ї для дитини, а не надання дитини для сім"ї». У відповідності до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2020 року та носять спільне прізвище « [PERSON] » (а.с.11) та в них народився син [PERSON] . Крім того, разом з ними проживає малолітній син [PERSON] , [INFO] , який народився від першого шлюбу [PERSON] укладеного з [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 22 серпня 2019 року (а.с.13). Окрім того, рішенням Болехівського міського суду від 29 травня 2024 року позбавлено батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина, [PERSON] (а.с.14-17). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11 червня 2025 року, заявник з дружиною та дітьми зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . У будинку, в якому вони проживають, умови проживання сім`ї задовільні, зроблено поточний ремонт, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. В кімнатах чисто, прибрано, діти [PERSON] та [PERSON] доглянуті. Діти мають кімнату, окремі спальні місця, стіл для навчання, шафи для одягу, ігровий куток. Одяг по сезону, є запас продуктів харчування. Зберігають звичаї та традиції рідного краю. З сусідами проживають у дружніх, доброзичливих стосунках. [PERSON] хоче усиновити сина дружини [PERSON] , дати йому своє прізвище та по батькові, батьківську любов та турботу (а.с.34). Як вбачається з висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON] здоровий (а.с.19). Згідно висновку про стан здоров`я особи, [PERSON] є здоровим та може бути опікуном (а.с.18) та немає не знятої чи не погашеної судимості (а.с.20), він є учасником борйових дій (а.с.22) та проходить службу в ЗСУ. З огляду на положення [PERSON] усиновлювачем. Згідно ч. 1 ст 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Заявою від 02 червня 2025 року посвідченої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за №747 мати дитини [PERSON] підтверджує свою згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її сина [PERSON] (а.с.12). Таку згоду вона підтвердила і в судовому засіданні, вказавши, що рідний батько дитини усунувся від виховання сина, не цікавиться сином, зловживає алкогольними напоями. Натомість, заявник займається вихованням дитини і любить його як батько та ставиться до нього, як до рідної дитини. Син [PERSON] вважає та називає заявника батьком, хоче мати однакове прізвище з батьком і щоб по батькові був [PERSON] . Як передбачено ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється та якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. У даному спорі встановлено, що батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо свого сина [PERSON] на підставі рішення суду, що має для суду преюдиціальний характер. Згідно ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Неповнолітній [PERSON] підтвердив, що його рідний батько зовсім не цікавиться ним та його життям, заявника називає батьком та любить його, як рідного батька. Як встановлено судом, неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з заявником, називаючи його батьком, і як зазначено у висновку №2127/02.1-16/25 від 11 червня 2025 року, Болехівська міська рада вважає, що усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] громадянином України[PERSON] , є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с. 35-37). Із станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення [PERSON] ознайомлений. Враховуючи, що заявник являється повнолітньою дієздатною особою, старший за дитину, яку бажає усиновити, перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, яку бажає усиновити, разом ще виховує малолітню дитину, народжену у шлюбі, не має перешкод до усиновлення, його стан здоров`я та матеріальне становище, умови проживання, ставлення до виховання дитини, мотиви усиновлення, суд дійшов висновку про здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Отже, в силу статей 211, 213 Сімейного кодексу України, [PERSON] може бути усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] і це буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до статті 229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини ( ст. 231 СК України). З урахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог заявника в повному обсязі, тобто оголошення [PERSON] усиновлювачем та зміни відомостей про дитину та батька у записі акту про народження дитини. Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved