Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Ізяславської міської ради про визнання права власності на будівлю гаража. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Рішенням виконкому Ізяславської міської ради №176 від 21.09.1984 р. позивачу була виділена земельна ділянка для будівництва гаража. Цим же рішенням було надано дозвіл на його будівництво на території добровільного товариства «Автомотолюбитель» (копія рішення виконкому додається, додаток №2). На цій земельній ділянці, що була офіційно виділена, в травні 1985 р. позивач побудував гараж розміром 5.88м. х 4.00 м. Протягом багатьох років цей гараж використовувався як об`єкт нерухомості, однак право власності на нього не було належним чином оформлено та зареєстровано. Рішення виконкому міської ради про виділення земельної ділянки є підставою для набуття права власності на об`єкт, побудований на цій ділянці, відповідно до чинного законодавства. Згідно з нормами цивільного законодавства право власності на нерухоме майно набувається на підставі фактичного володіння та оформлення правовстановлюючих документів, що підтверджують будівництво гаража (копія техпаспорта гаража додається, додаток №3). За вказаних обставин позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на гараж. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об`ємі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області Ковальська Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, щодо задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши позивача, представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області Ковальська Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог судом враховано наступне. Рішенням виконкому Ізяславської міської ради №176 від 21.09.1984 р. позивачу [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва гаража. Цим же рішенням було надано дозвіл на його будівництво на території добровільного товариства «Автомотолюбитель» (копія рішення виконкому додається, додаток №2). На цій земельній ділянці, що була офіційно виділена, в травні 1985 р. позивач побудував гараж розміром 5.88м. х 4.00 м. Технічний паспорт на гараж з оглядовою ямою № [NUMBER] сектор [NUMBER] , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності [NUMBER] , розташованого в [ADDRESS] , гаражний масив «Автомотолюбитель», гараж № [NUMBER] , сектор [NUMBER] , Шепетівський район Хмельницької області, замовником [PERSON] виготовлено 28 січня 2025 року. Згідно довідки комунального підприємства «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» № 67 від 28.06.2025 р. встановлено, що до 01.01.2013 р. не проводилася державна реєстрація права власності на гараж. Довідкою комунального підприємства «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» № 66 від 28.01.2025 р. встановлено, що правовстановлюючі документи на гараж, розташованого в [ADDRESS] , гаражний масив «Автомотолюбитель», гараж № [NUMBER] , сектор [NUMBER] , Шепетівський район Хмельницької області, відсутні. Гараж складається з оглядової ями та погребом. Звіт про проведення технічного огляду гаража складений 12 травня 2025 року. Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1\~ст. 376 ЦК України, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом ч. 3\~ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За приписами\~ст.\~331\~ЦК України визначені загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 375 ЦК України\~передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч. 2 вищевказаної статті\~ЦК України\~власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Крім того, відповідно до ч. 3\~ст. 375 ЦК України\~право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Ст. 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту. Як визначає ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, частина шоста вказаної статті чітко регламентує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно має бути визнане за позивачем. На підставі ст.ст.\~317,319,331,375,376 ЦК України,

Outcome: approved