Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі\~ТОВ «ФК «Пінг-Понг») через представника звернулись до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що 03.03.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі\~ТОВ «Мілоан») було укладено Договір про споживчий кредит № 103533695. ТОВ «Мілоан» на електронну адресу [PERSON] електронним повідомленням був направлений одноразовий ідентифікатор, при проведенні якого [PERSON] підтвердив прийняття умов Договору про споживчий кредит, який також знаходиться у власному кабінеті [PERSON] на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON] були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. 23.06.2021 року згідно умов Договору відступлення права вимоги №03Т, ТОВ «Мілоан» віступило право вимоги за Кредитним договором № 103533695 від 03.03.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 103533695 від 03.03.2021 року. Сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» становить 49000 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн., заборгованості за відсотками в сумі 39000 грн. 00 коп., яку просили стягнути з відповідача разом із витратами зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. та витратами на професійну (правничу) допомогу в сумі 6000 грн. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, у судове засідання не з`явилася. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою направлялися судові повістки, але вони повернулася до суду з відміткою поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 17.06.2025 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно ст. ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 03.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103533695. Відповідно до умов якого, сума кредиту становила 10000 грн.. 23.06.2021 року згідно умов Договору відступлення права вимоги №03Т, ТОВ «Мілоан» віступило право вимоги за Кредитним договором № 103533695 від 03.03.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 103533695 від 03.03.2021 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 103533695 від 03.03.2021 року [PERSON] має заборгованість у сумі 49000 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн., заборгованості за відсотками в сумі 39000 грн. 00 коп. У відповідності до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а\~ст. 525 ЦК України\~забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, а ч. 1\~ст.1049 вказаного Кодексу\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2\~ст. 76 ЦПК України\~є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано, а навпаки в наданій суду заяві позовні вимоги позивача відповідач визнав. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «ФК «Пінг-Понг» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі\~ст. 141ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Приписами ч. 1\~ст. 26 Закону України від 05.07.2012 року за № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі -\~ЗУ № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М. 01.11.2024 року укладено договір № 43657029 про надання правової допомоги. Цей договір про надання правових послуг по своїй формі і змісту відповідає також вимогам\~ст. 27 ЗУ № 5076-VI, а також в цілому діючому законодавству України. Згідно із\~ст. 30 ЗУ № 5076-VI\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як передбачено\~ст. 15 ЦПК України\~- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України), та становлять одну із складових судових витрат (ч. 1\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 5\~ст. 135 ЦПК України\~сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст.\~137, ч. 7 ст.\~139\~та ч. 3 ст.\~141\~цього\~Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~(1) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (2) За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (3) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (4) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (5) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (6) Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3\~ст. 141 ЦПК\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року за № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. 03.03.2025 року адвокатом Білецьким Б.М. був складений Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги відповідно до якого, правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) тощо захисту інтересів ТОВ «ФК «Пінг-Понг» складає 2250 грн. 00 коп., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості складає 3000 грн. 00 коп., формування додатків до позовної заяви складає 750 грн. 00 коп. Вищезазначене також підтверджується детальним описом робіт та додатковою угодою № 103533695. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.12.2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу. З урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом Білецьким Б.М. правових послуг, критерію розумності їхнього розміру, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп.

Outcome: approved