Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» - адвокат Єрмолов Євген Миколайович звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця. Позов мотивовано тим, що [PERSON] (далі - Позичальник) звернувся до AT КБ «ПриватБанк» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 03.09.2013 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів сайті банку, що діяли на дату підписання заяви. 27.08.2019 Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - Боржник) підписав заяву про надання послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку [NUMBER] , на умовах, які зазначені в заяві, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, з моменту підписання позичальником заяви, між Банком та позичальником був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви Позичальником відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в у подальшому збільшився до 50000.00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку (додана до позову). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Позичальник отримав згідно Довідки про видані картки (додається до позовної заяви) кредитну картку номер [NUMBER] строк дії - 05/17 тип Картка Універсальна. Позичальник після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам Позичальника. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у ораві, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, Банком надані до суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитним договором, які є належними доказами заборгованості Позичальника. У виписці по руху коштів чітко прослідковується, що Позичальнику було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання Позичальником грошей, а отже, отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що Позичальник користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, позичальник не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії першої картки позичальником для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: -[NUMBER] строк дії - 10/17 тип - Картка Універсальна; -5168755600184275 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755605686076 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755600184275 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755605686076 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755629820453 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820693 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820719 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820453 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820719 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820693 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -4149439390848913 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -4149439007602992 строк дії - 01/23 тип - Картка Універсальна; -4149439008473252 строк дії - 03/23 тип - Картка Універсальна. Позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується документом про смерть від 17.11.2020 року. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. В свою чергу, кредитор не міг знати та не знав про місце заведення спадкової справи, оскільки спадкова справа апріорі може заводитись/відкриватись і у державного нотаріуса, і у будь якого приватного нотаріуса, за різними адресами місцезнаходження/робочого місця нотаріусів. Отримання Позивачем вищезгаданої інформації ускладнюється тим, що така інформація, відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», є нотаріальною таємницею. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 11.07.2023 року була направлена претензія кредитора до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, та 15.08.2023 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Куріпко В.О., за місцем заведення спадкової справи, та 25.08.2023 року отримана відповідь, що спадкоємцем(ями) померлого Позичальника є Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] У разі, якщо на першу претензію кредитора у ДНК від ДНК не було отримано відповіді; або у відповіді написано про необхідність сплати реєстраційного збору за перегляд інформації у спадковому реєстрі стосовно місця заведення спадкової справи: Необхідно додавати всі по кількості претензії кредитора до ДНК/приватного нотаріуса та поштові реєстри їх відправки, та всі відповіді у разі їх наявності; оскільки, зокрема, відправка самої першої претензії до ДНК/приватного нотаріуса за датою відправки дозволить доказати суду, що кредитор не пропустив 6-ти місячний строк встановлений ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України на претензію. 23.10.2023 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Відповідно до вищезазначеної відповіді на претензію кредитора від державної нотаріальної контори/приватного нотаріуса , яка додана у додатках до позовної заяви кредитора до суду, на відповіді міститься вхідний реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Позивача із зазначенням дати 25.08.2023 року, відповідно, з цієї дати 25.08.2023 за змістом вищезазначеної відповіді Позивач міг дізнатися про прийняття спадщини Відповідачами [PERSON] , [PERSON] оскільки Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у шестимісячний строк, встановлений відповідно до ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1273 ЦК України не відмовився/відмовились від прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Позивачем надано роздруківку інформаційної довідки номер 346498932; Дата формування: 14.09.2023 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у відповідності до якої за Параметрами запиту: Адреса/Місцезнаходження: [ADDRESS] , значиться: Актуальна інформація про речове право: Тип речового права: право власності; Дата державної реєстрації: 29.07.2021; Документи, подані для державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину за законом/за заповітом, видавник: Куріпко В.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу; Розмір частки: 1/12 ; Власники: [PERSON] , Розмір частки: 1/12 ; Власники: [PERSON] . Щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою/місцезнаходження: [ADDRESS] , надано до суду Довідку цю оціночну вартість об`єкта нерухомості реєстраційний номер 201-20240318-0007502106 від 18.03.2024 року. На веб-сайті Фонду державного майна України, доступ за посиланням https:/evaluation.spfu.gov.ua/ що містить систему автоматизованої моделі оцінки, для втримання он-лайн послуги фізичній або юридичній особі, запроваджені он-лайн послуги: формування е-Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості та подання Заяви про рецензування \~ \~ \~ \~звіту про оцінку нерухомості. Відео-інструкція щодо формування звіту на веб-сайті Фонду державного майна України. Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24 «Про внесення змін до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2021 року за № 239/35861, та застосовується з 29 червня 2021 року .Для фізичних і юридичних осіб, для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого обчислюється за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України необхідно визначити оціночну вартість об`єкта нерухомості або ринкову вартість об`єкта нерухомості. Для визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості Єдиною базою даних звітів про оцінку формується електронна довідка про його оціночну вартість (е-Довідка). Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки його відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості позичальник станом на 13.03.2024 має заборгованість, яка складається з наступного: 28020,83 грн - заборгованість за тілом кредиту, та 34699,65 грн - заборгованість за тілом кредиту. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: \~ \~ \~ \~Копією документу про смерть; \~ \~ \~ \~Копією реєстру відправлення претензії кредитора; \~ \~ \~ \~Копією претензії кредитора; \~ \~ \~ \~Копією листа з відповіддю нотаріальної контори; \~ \~ \~ \~Копією претензії спадкоємцю; \~ \~ \~ \~Копією реєстру відправлення претензії спадкоємцю; \~ \~ \~ \~Копія свідоцтва про спадщину; \~ \~ \~ \~Довідка про оціночну вартість нерухомого майна; \~ \~ \~ \~Розрахунком заборгованості; \~ \~ \~ \~Випискою по рахунку; \~ \~ \~ \~Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку;\\Довідкою про видані картки; \~ \~ \~ \~Копіями анкет та заяв позичальника; \~ \~ \~ \~Копією примірнику «Умов та Правил надання банківських послуг». \~ \~ \~ \~Копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських \~ \~ \~ \~послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; \~ \~ \~ \~Копією документу, що посвідчує особу Позичальника. На підставі вищевикладеного, банк просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк»: 1. Заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.09.2013 у розмірі 28020,83 грн, що складається із:28020,83 грн. - Заборгованість за тілом кредиту, 2. Заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2019 у розмірі 34699,65 грн, що складається із: 34699,65 грн. - Заборгованість за тілом кредиту та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2024 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю. Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 13 листопада 2024 року ухвалено розглядати цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця, за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 липня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Куріпко В.О Запорізького міського нотаріального (місцезнаходження: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Бочарова, буд.1, кв. 82) інформацію із спадкового реєстру щодо спадкової справи після померлого [INFO] позичальника [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , про всіх спадкоємців, про чинні заповіти, відмову від прийняття спадщини, усунення від спадщини, відомості про видані та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті вказаної особи, копії заяв осіб, які звернулись до нотаріуса про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини. Роз`яснено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. Копію ухвали для її виконання направлено доприватного нотаріуса Куріпко В.О Запорізького міського нотаріального (місцезнаходження: [ADDRESS] ). 23 жовтня 2024 року представником відповідача Булдигіною В.С. подано відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що кредитний договір № б/н від 03.09.2013 року в розмірі 28020,83 грн., на який посилається Позивач, було укладено 03.09.2013 року. Кредитний договір № б/н від 05.11.2019 року у розмірі 34699,65 грн. було укладено 05.11.2019 року. Кредитними договорами передбачені щомісячні погашення платежів за кредитом, отже сплив строку позовної давності потрібно вираховувати окремо щодо кожного платежу. Проте, позивачем невірно визначено перебіг строку позовної давності - позивач лише в червні місяці 2024 року звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Вважає, що позовна давність за вищевказаний період спливла. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). З огляду на це, банк звернувся з позовом до суду поза межами строків позовної давності. Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 30 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, надав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представником банку подано письмові пояснення у справі, відповідно до яких, у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом з позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця. Вважала за необхідне користуючись процесуальним правом визначеним положеннями ЦПК України подати до суду письмові пояснення по справі. Як було зазначено в позовній заяві, [PERSON] (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «ПриватБанкк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 03.09.2013 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надана до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів сайті банку, що діяли на дату підписання заяви. 27.08.2019 Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі Боржник) підписав заяву про надання Кредиту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку [NUMBER] на умовах, які зазначені в заяві. Підписанням цієї Заявки Клієнт на підставі положень ст. 634 Цивільного кодексу України в повному обсязі приєднався до Умов та правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок « [INFO] », що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, цією Заявкою становлять кредитний договір між Банком та Клієнтом Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, з моменту підписання Позичальником заяви, між Банком та Позичальником був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви Позичальником відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000.00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку (додана до позову). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Позичальник отримав згідно Довідки про видані картки (додається до позовної заяви) кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 05/17 тип Картка Універсальна. Після спливу строку дії першої картки Позичальника для можливості користування рахунком додатково отримані картки (перелік вказано в позовній заяві), остання - кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 03/23 тип - Картка Універсальна. Слід зазначити, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою, зокрема, зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, Банком надані до суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитним договором, які є належними доказами заборгованості Позичальника. У виписці по руху коштів чітко прослідковується, що Позичальнику було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання Позичальником грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, позичальник не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов. Також, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а тому позивач має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Стосовно доводів представника відповідача щодо спливу строків позовної давності Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Звертає увагу\~суду,\~що АТ\~КБ «ПриватБанк»\~просить суд\~стягнути з\~відповідачів заборгованість\~за кредитним\~договором №\~б/н\~від 03.09.2013\~у розмірі\~28020,83\~грн,\~що складається\~із заборгованості\~за тілом\~кредита,\~а також\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ б/н\~від 05.11.2019\~у розмірі\~34699,65\~грн,\~що також\~складається із\~заборгованості за\~тілом кредита. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, зобов`язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до довідки про строк дії перевипущеної картки складає 03/23, позовна заява зареєстрована в суді 03.06.2024, відтак позивач звернувся до суду у межах загального 3-х річного строку позовної давності, а тому доводи представника відповідача про те, що банк звернувся з позовом до суду поза межами строків позовної давності є безпідставними. З урахуванням вказаного вище, просила прийняти додаткові письмові пояснення по справі та врахувати їх під час ухвалення рішення по справі. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (далі - Позичальник) звернувся до AT КБ «ПриватБанк» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 03.09.2013 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів сайті банку, що діяли на дату підписання заяви, шляхом приєднання укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Своїм підписом позичальник підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і банком кредитний договір (а.с. 119 т. 2). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № [NUMBER] , оформленої на ім`я [PERSON] [INFO] , 05.09.2013 кредитний ліміт збільшено 4 000, 00 грн; 26.05.2017 кредитний ліміт збільшено 15 000, 00 грн; 19.10.2017 кредитний ліміт збільшено 25 000, 00 грн; 28.02.2018 кредитний ліміт збільшено 27 000, 00 грн; 20.08.2018 кредитний ліміт збільшено 29 000, 00 грн; 20.11.2019 кредитний ліміт збільшено 50 000, 00 грн (а.с. 154 т. 1). Відповідно до довідки, за кредитним договором, укладеним між позивачем і [PERSON] було надано такі кредитні картки: 03 вересня 2013 року відкрито кредитну картку № [NUMBER] , із терміном дії до 05/17. Після спливу строку дії першої картки позичальником для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: -[NUMBER] строк дії - 10/17 тип - Картка Універсальна; -5168755600184275 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755605686076 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755600184275 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755605686076 строк дії - 09/18 тип - Картка Універсальна; -5168755629820453 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820693 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820719 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820453 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820719 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -5168755629820693 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -4149439390848913 строк дії - 01/20 тип - Картка Універсальна; -4149439007602992 строк дії - 01/23 тип - Картка Універсальна; -4149439008473252 строк дії - 03/23 тип - Картка Універсальна (а.с. 137 т.1). З виписки по рахунку за договором від 03.09.2013 за період з 03.09.2013 по 12.03.2024, вбачається, що [PERSON] активно користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості (а.с. 158 - 250 т. 1, 1-118 т. 2). Позичальник, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Шевченківським у м. Запоріжжя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) серії [NUMBER] 17 листопада 2020 року (а.с. 142 т. 2). При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. У свою чергу, кредитор не міг знати та не знав про місце заведення спадкової справи, оскільки спадкова справа апріорі може заводитись/відкриватись і у державного нотаріуса, і у будь якого приватного нотаріуса, за різними адресами місцезнаходження/робочого місця нотаріусів. Отримання позивачем вищезгаданої інформації ускладнюється тим, що така інформація, відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», є нотаріальною таємницею. Відомостей про те, що спадкоємці повідомляли Банк про смерть позичальнику матеріали справи також не містять. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. 27.06.2023 року Банк звернувся до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори із претензією кредитора та 15.08.2023 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Куріпко В.О., за місцем заведення спадкової справи, та 25.08.2023 року отримана відповідь, що спадкоємцем(ями) померлого позичальника є відповідачі: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до вищезазначеної відповіді на претензію кредитора від державної нотаріальної контори/приватного нотаріуса , яка додана у додатках до позовної заяви кредитора до суду, на відповіді міститься вхідний реєстраційний штамп вхідної кореспонденції позивача із зазначенням дати 25.08.2023 року, відповідно, з цієї дати 25.08.2023 за змістом вищезазначеної відповіді позивач міг дізнатися про прийняття спадщини відповідачами. При цьому спадкоємці [PERSON] , [PERSON] у шестимісячний строк, встановлений відповідно до ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1273 ЦК України, не відмовились від прийняття спадщини. 18.10.2023 року банк звернувся до [PERSON] , [PERSON] з листом претензією (а.с. 134-152 т. 2). Таким чином, суд вважає, що кредитор не пропустив 6-ти місячний строк встановлений ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України на звернення до спадкоємців. Відповідно до інформаційної довідки номер 346498932, Дата формування: 14.09.2023; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за Параметрами запиту: Адреса/Місцезнаходження: [ADDRESS] - значиться: Актуальна інформація про речове право: Тип речового права: право власності; Дата державної реєстрації: 29.07.2021; Документи, подані для державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину за законом/за заповітом, видавник: Куріпко В.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу; Розмір частки: 1/12; Власники: [PERSON] , Розмір частки: 1/12; Власники: [PERSON] . Щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою/місцезнаходження: [ADDRESS] , надано довідку цю оціночну вартість об`єкта нерухомості реєстраційний номер 201-20240318-0007502106 від 18 .03.2024 року. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою, третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Недотримання кредитором визначених законом строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена статтями 1258, 1261-1255 ЦК України. Згідно частини першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень статей 1261, 1263, 1264, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Як свідчать матеріали справи, спадкоємцями, які прийняли спадщину, є відповідачі: [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки вказаного майна за законом, а саме на спадщину, яка складається з частки у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , видані [PERSON] та [PERSON] відповідно. (а.с. 125-127 т. 1). При цьому кредитором не пропущено 6-ти місячний строк встановлений ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України на звернення до спадкоємців. Спадкоємці померлого із заявами про відмову від спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як вбачається з долученої до матеріалів справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) вона містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Вказана анкета-заява не містить даних про умови кредитування, зокрема - розмір процентів за користування кредитом, які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил розумів позичальник та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Проте посилання представника відповідача Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 у даному випадку є помилковим, оскільки банк просить стягнути лише тіло кредиту. Разом із тим, суд виходить з того, що матеріали справи не містять виписки по рахунку [PERSON] за договором від 05.11.2019, за яким Банк також просить стягнути заборгованість. Будь-яких актів про відсутність у додатках до позовної заяви виписки по рахунку (оригінал), судом не складалося. Вирішуючи спір\~у частині\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором від\~05\~листопада 2019\~року, суд дослідив наявні у справі докази у сукупності з розрахунком заборгованості та іншими доказами, які було подано до позовної заяви, та дійшов висновку про недоведеність факту видачі відповідачу кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, оскільки виписки по картковому рахунку за даним договором суду не надано, з якої б суд мав можливість встановити той факт, що позичальник [PERSON] користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 , виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 . Відповідно до пункту 63 цієї Постанови, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1)назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Відповідно Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першоїстатті 1050 ЦК Україниз урахуванням статей526,527,530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно дост. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженогопостановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75(далі-Положення). Пункт 51 Розділу 3 Положення встановлює, що Первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/від імені якого/якої складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Залежно від характеру операції та технології оброблення облікової інформації до первинних документів можуть уключатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції). Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. За п. 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п. 53). Відповідно до п. 62 положень, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно доЗакону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність`є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості і розгляду справи судом. До подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц. Судом була врахована усталена практика Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначив, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти сторін (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торія проти Іспанії». Стороною позивача не надано до суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договору про надання коштів у позику на картковий рахунок позичальника перераховані грошові кошти, не надано підтвердження обставин перерахування цих грошових коштів. Стороною позивача не надано доказів того, що у [PERSON] за цим кредитним договором мається борг. Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості, який не є достатнім для висновку про існування боргу у заявленому позивачем розмірі, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволило б суду перевірити видачу кредитних кошти [PERSON] . Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20, від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20, від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. Матеріали справи не містять виписки по рахунку [PERSON] зі всіма вищевизначеними реквізити, яка може бути належним доказом щодо заборгованості останнього за тілом кредиту. Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд виходить з того, що позивачем не доведено обставин наявності перед ним у відповідачів, як спадкоємців, кредитних зобов`язань за договором № б/н\~від 05\~листопада 2019\~року на умовах, зазначених позивачем. Більше того, в обгрунтування позовних вимог банк посилається на те, що 27.08.2019 Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - Боржник) підписав заяву про надання послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку [NUMBER] , на умовах, які зазначені в заяві, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк». Проте просить стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 34699,65 грн за кредитним договором № б/н від 05.11.2019. Щодо позовної давності. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позовної давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ. Вказаним законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 до 01.10.2021 на всій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 карантин продовжено до 31.12.2021. Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" від 19.08.2022 № 928 було продовжено до 31.12.2022 на всій території України карантин через COVID-19 та режим надзвичайного стану. Як було встановлено судом вище, [PERSON] 03 вересня 2013 року було видано кредитну картку № [NUMBER] , після спливу строку якої, було видано наступні картки, зі строком дії останньої до 03/23\~тип - Картка Універсальна (а.с. 137 т.1). З даним позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 03 червня 2024 року, відтак звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту відбулось в межах строку позовної давності. На підставі встановлених обставин справи суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial