Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі -- ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») Коваленко Я. О. подала до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1273-2177 від 16.09.2023 р., в розмірі 22 500,00 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 4 500,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18 000,00 гривень;. та судові витрати (судовий збір). В обґрунтування своїх вимог посилався на те,\~ що\~ 16 вересня 2023 року року\~ між\~ позивачем і відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1273-2177. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 4 500 грн., строком на 300 днів (базовий період \~12 днів, тобто проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом), знижена % ставка за кредитом\~ 2,50 % в день, а - стандартна % ставка\~ 3 % в день. Вказував на те, що позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, натомість відповідач порушила умови Кредитного договору і не повернула в повному обсязі кредит, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами договору. Зазначив, що станом на 27 лютого 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 44\~ 730,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом\~ 4 500,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами\~ 40\~ 230,00 грн. Разом з тим позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позивальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 22 230 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 22\~500,00 грн. Враховуючи вище наведене, позивач просить стягнути з відповідачки частину заборгованості за договором, а саме 22\~500,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, незважаючи на те, що неодноразово належним чином повідомлялась судом про час та місце розгляду справи. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ , а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: https://kl.cv.court.gov.ua/sud2405/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною стороною у справі, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи те, що представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, а відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Крім того,у встановлений\~ строк відповідачем не було подано\~ відзиву. Згідно ст.280 ЦПК України,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~ відповідач не з`явився в судове засідання бе зповажних причин або без повідомлення причин;\~ відповідач не подав відзив;\~ позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 \~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ ст. 4 ЦПК України\~ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~ Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 \~ст. 509 ЦК України\~ зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до \~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 вересня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1273-2177 у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними \~Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~ Закону України "Про електронну комерцію"\~ (а.с. 17). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). На виконання умов вище вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 4500 грн. у безготівковій формі за допомогою системи LiqPay на вказану відповідачем банківську кратку, а саме особистого електронного платіжного засобу - № [NUMBER] (а.с. 40). Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. Так,\~ ст.\~526\~ЦК України \~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього \~Кодексу \~та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно\~ ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 \~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Умовами укладеного між сторонами договору було передбачено, що кредит надається строком на 300 днів (базовий період\~ 12 днів, тобто проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом), знижена % ставка за кредитом\~2,50 % в день, а - стандартна % ставка\~3 % в день. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 27 лютого 2025 року за відповідачкою рахується заборгованість в сумі 44 730 грн., з яких 4500 грн. основний борг та 40\~ 230,00 грн. заборгованість за відсотками. З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позивальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 22\~230,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 22\~500,00 грн., а тому останній звернувся до суду з вимогою про стягнення частини заборгованості за відсотками, а саме в сумі 22\~500,00 грн. Відповідно до ч. ч.1, 2 \~ст.\~207\~ЦК України \~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626,\~ 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1056-1\~ ЦК України\~ розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1ст. 1048\~ ЦК України\~ позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Так, відповідно до ст. ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~ до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~ Закону\~ про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначає, що відповідачка при укладенні договору була належним чином повідомленим про умови кредитування у тому числі щодо сплати процентів. Укладаючи договір, сторони належним чином узгодили умови та відповідний розмір відсоткової ставки. Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач оспорював укладений з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Також, відповідачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Статтею 611 ЦК України\~ передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 \~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved