Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство "Таскомбанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 61651 грн. 44 коп., з яких: 35879 грн. 20 коп. заборгованість по тілу кредиту, 370 грн. 53 коп. - заборгованість за річними процентами, 25401 грн.71 коп. -заборгованість по щомісячним процентам та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що між АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] 14.07.2022 було підписано кредитний договір №6635900849. За умовами кредитного договору відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 40569 грн.64 коп., строк кредитування 48 місяців, проценти при наданні кредиту -10% від суми кредиту, загальні проценти -10,99% від суми кредиту, щомісячні проценти 3,50 % від суми кредиту. Позивач виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором №6635900849 від 14.07.2022 року, яка станом на 22.04.2025 року становить 61651 грн. 44 коп., з яких: 35879 грн. 20 коп. заборгованість по тілу кредиту, 370 грн. 53 коп. -заборгованість за річними процентами, 25401 грн.71 коп. -заборгованість по щомісячним процентам, що є предметом позовних вимог. Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 13 травня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомленням сторін. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним кредитним договором. Зокрема,14 липня 2022 року між Акціонерним Товариством "Таксомбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №6635900849. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору №6635900849 від 14.07.2022 року, Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 40569 грн. 64 коп.; строк користування - 48 місяців; початковий процент при наданні кредиту -10% від суми кредиту, щомісячні проценти - 3,50 % від суми кредиту, річні проценти - 10,99 % від суми боргу за договором. Власноручним підписанням Договору [PERSON] підтвердив, що повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.\~6,\~9 Закону України «Про споживче кредитування»,\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування. Крім того, [PERSON] того ж дня 14.07.2022 року підписав паспорт кредиту №5900849, відповідно якого позивач надав позичальнику грошові кошти 40569 грн. 64 коп.; строк користування - 48 місяців; початковий процент при наданні кредиту -10% від суми кредиту, щомісячні проценти - 3,50 % від суми кредиту, річні проценти - 10,99 % від суми боргу за договором, а також було визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, що підтверджується відповідною випискою по рахунку. Проте, відповідач використовуючи кредитні кошти, належним чином свої зобов`язання не виконував. Як наслідок, станом на 22.04.2025 року заборгованість становить 61651 грн. 44 коп., з яких: 35879 грн. 20 коп. заборгованість по тілу кредиту, 370 грн. 53 коп. -заборгованість за річними процентами, 25401 грн.71 коп. -заборгованість по щомісячним процентам. Крім того, 30 січня 2025 року АТ "Таксомбанк" було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, зазначена вимога відповідачем не виконана. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між Акціонерним Товариством "Таксомбанк" та [PERSON] є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Станом на день подання позову та на час розгляду справи зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. Розмір заборгованості відповідачем не спростований, [PERSON] не скористався правом та не подав до суду відзиву, власного розрахунку, а тому наданий позивачем розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування "більшої вірогідності». До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023. На час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене,\~суд,\~дослідивши докази\~по справі\~у їх\~сукупності,\~вважає,\~що відповідач\~порушив взяті\~на себе\~зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~допустив заборгованість\~ в\~ розмірі\~ 61651\~грн.\~44\~коп.,\~з яких:\~ 35879\~грн.\~20\~коп.\~ заборгованість\~ по\~тілу кредиту,\~ 370\~грн.\~53\~коп.\~ -заборгованість\~за річними\~ процентами,\~25401\~грн.71\~коп.\~-заборгованість\~по щомісячним\~процентам,розмір вказаної заборгованості не спростований. Тобто, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №6635900849 у повному обсязі в межах позовних вимог. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved