Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач Головне управління Національної поліції у місті Києві через свого представника звернулося до суду з позовом, в якому просять: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] ; зняти [PERSON] , [INFO] , з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; стягнути судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі Головного управління Національної поліції у місті Києві. 31.10.1995 відповідачу було надано в користування на період роботи в поліклініці ГУМВС України в м. Києві житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , а саме кімнату № 44 загальною площею 19,8 кв. м. 06.11.1998 відповідача було взято на реєстраційний облік, де зареєстрований і по теперішній час. Станом на теперішній час відповідач не працює в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в м. Києві. З вересня 2024 року відповідач в гуртожитку не проживає та в кімнаті не з`являється, комунальні послуги не сплачує, в зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 5177,77 грн. Представник позивача зазначає, що зокрема в період воєнного стану в Україні є велика кількість осіб, що переселились з окупованих територій, перебувають з позивачем в трудових відносинах та потребують надання кімнат в користування. Оскільки відомчий гуртожиток, створений для осіб, які не мають житла в м. Києві та працюють в структурі Міністерства внутрішніх справ України/Національної поліції України, на сьогоднішній день є особи, які дійсно потребують житла та звертаються із заявами про надання місця у гуртожитку, однак у зв`язку із зареєстрованими мешканцями, які по факту не проживають, таким працівникам було відмовлено. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Рух справи Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.06.2025 відкрито загальне провадження по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.11.2016 № 961/1522 «Про передачу гуртожитків у м. Києві до сфери управління Національної поліції України» передано зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України до сфери управління Національної поліції України об`єкти нерухомого майна, в т. ч. гуртожиток № 1, інвентаризаційний № 10323735, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Головного управління Національної поліції у м. Києві від 15.01.2024 відомчий гуртожиток [ADDRESS] перебуває на балансі Головного управління Національної поліції у м. Києві. Рішенням засідання комісії «ЖБК УВД Київського виконкому» від 18.08.1995 [PERSON] на підставі ордеру № 81 від 31.10.1995 надано в користування, у зв`язку з перебуванням в трудових відносинах в поліклініці ГУМВС України в м. Києві (посада - начальник терапевтичного відділення) житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , а саме: кімнату № 44 , загальною площею 19,8 кв. м. Як вбачається з інформації щодо зареєстрованих осіб в гуртожитку ГУПН за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.11.1998. Згідно листа Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.10.2021 № 074/06/2-3163 та витягу з Інформаційно-комунікаційної системи «Реєстр територіальної громади м. Києва» на 02.05.2025 за адресою відомчого гуртожитку у кімнаті № 44 , разом з відповідачем інших осіб не зареєстровано. Згідно витягу з наказу Центральної поліклініки Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 308 о/с, [PERSON] завідувача кабінетом обліку та медичної статистики звільнено із займаної посади, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці п. 1 ст. 40 КЗпП України з 06.11.2015. Згідно акту № 191 від 14.05.2025, за підписом начальника ЖЕД № 1 ГУНП у м. Києві Крупки Н.В., робітника з комплексного прибирання прибудинкової території гуртожитку № 1ЦЗ № 1 ГУНП у м. Києві [PERSON], при неодноразовій перевірці з жовтня 2024 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] [PERSON] фактично не проживає, за проживання комунальні послуги не сплачує, з вересня 2024 року знятий з нарахування. Зі заявою щодо тимчасового не проживання за вказаною адресою не звертався. Як вбачається з довідки № Ж-21/199 від 19.05.2025 начальника ЖЕД ЦЗ № 1 ГУНП у м. Києві, [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не проживає, комунальними послугами не користується з вересня 2024 року, він знятий з нарахування в гуртожитку. Остання оплата за проживання та комунальні послуги в гуртожитку була проведена 13.09.2024. Станом на 01.05.2025 має заборгованість перед КП «Київтеплоенерго» в розмірі 5177,77 грн: 986,60 грн - гаряче водопостачання (ГВП), 3814,25 грн - опалення (ЦО), 189,29 грн - абонплата ГВ, 187,73 грн - абонплата ТЕ. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Статтею 128 ЖК України визначено, що порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Жила площа у спеціальних гуртожитках для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, надається в порядку, що визначається відповідними органами місцевого самоврядування. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 № 14-181 цс 18 (справа № 653/1096/16-ц). Згідно положень ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач за адресою відомчого гуртожитку: [ADDRESS] не проживає понад шість місяців. Судом встановлено, що відповідач у зв`язку з тривалою відсутністю не з`являється за місцем реєстрації та за адресою відомчого гуртожитку: [ADDRESS] , тим самим створюючи для позивача перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, що перебуває у нього на праві оперативного управління. Окрім того, суд зазначає, що оскільки відомчий гуртожиток, створений для осіб, які не мають житла в м. Києві та працюють в структурі Міністерства внутрішніх справ України, на сьогоднішній день є особи, які дійсно потребують у наданні житла та звернулися із заявою про надання місця у гуртожитку, але у зв`язку із зареєстрованими мешканцями, які по факту не проживають, таким працівникам відмовлено. Виходячи з вимог закону, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи. В цьому переліку, крім інших документів, передбачено надання судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили. Таким чином, рішення суду у справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved