Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

01 квітня 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 24.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір № 24.08.2024-100000371, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп. на 124 календарних дні з кінцевим терміном повернення кредиту до 25.12.2024 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,5 % за день за ставкою «Економ», та в розмірі 1 % за день за ставкою «Стандарт». 24.08.2024 року Позивач видав Відповідачу кредит у розмірі 4 500,00 грн., чим виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Проте, Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати коштів за користування кредитом у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у Відповідача виникла заборгованість, яка станом на 25.12.2024 року становить 12 150,00 грн., з яких: 4 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 185,00 грн. - заборгованість за відсотками, 405,00 грн. - заборгованість за комісією, 810,00 грн. - заборгованість за додатковою комісією, 2 250,00 грн. - заборгованість по неустойці. У зв`язку з вищевикладеним, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 12 150,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 28.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових документів на адресу реєстрації, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством строк, Відповідач не подав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.08.2024-100000371, який підписано Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також Відповідачем підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту про умови кредитування та заяву до кредитного договору №24.08.2024-100000371. Відповідно до умов вказаного Договору, Позичальнику надано кредит у розмірі 4 500,00 грн., загальним строком на 124 календарних дні, з терміном повернення до 25.12.2024, Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ» (14 днів). Сторонами узгоджено сплату комісії за видачу кредиту 405,00 грн., та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за два періоди в загальному розмірі 810,00 грн. Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом, залишку кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. ТОВ «Споживчий центр» належно виконало умови кредитного договору, надавши Відповідачу кредитні кошти у сумі 4 500,00 грн., що підтверджується номером транзакції №490222762 від 24.02.2024 року, згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. У свою чергу Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість станом на 25.12.2024 року у загальному розмірі 12 150,00 грн., що складається з: 4 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 185,00 грн. - заборгованість за відсотками, 405,00 грн. - заборгованість за комісією, 810,00 грн. - заборгованість за додатковою комісією, 2 250,00 грн. - заборгованість по неустойці. Відповідно до 9.1 Кредитного договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії(ій) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії(ій) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Доказів належного виконання зобов`язань Відповідачем суду не надано. За приписами п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Водночас, суд звертає увагу, що Позивач не надав суду жодних розрахунків на підтвердження заявленої суми заборгованості за неустойкою у кредитному договорі в розмірі 2250,00 грн. Тому, оскільки Позивач не довів право нараховувати заборгованості за неустойкою під час дії воєнного стану, суд вважає, що дана сума стягненню не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 9900,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1962,14 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial