Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

05.12.2024\~позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» подав до Яворівського районного суду Львівської області позовну заяву\~до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 800,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 6 300,00 грн заборгованості по процентах, 250,00 грн комісії, 750,00грн додаткової комісії; по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 2 500,00 грн та 2\~422,40 грн судового збору. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.04.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надіслано за підсудністю на розгляд Турківського районного суду Львівської області. Справа надійшла до Турківського районного суду Львівської області 14.05.2025 за вх. №2214/25 та передана у провадження судді Волинець М.З. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 08.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» (надалі кредитодавець) та [PERSON] (надалі позичальник) укладено кредитний договір (оферти) № 08.07.2024 -100000143. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5 000,00\~грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 08.07.2024, строком на 98 днів. 08.07.2024 [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн, тобто позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови кредитного договору в результаті чого станом на 13.10.2024 утворилась заборгованість в розмірі 14\~800,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 19.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 03.06.2025 о 09:30 год. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв`язку\~з неявкою\~відповідача [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, протокольною ухвалою суду від 03.06.2025 розгляд справи відкладено на 17.06.2025. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, у судове засідання 17.06.2025 повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 17.06.2025 вирішено проводити заочний розгляд справи № 944/6763/24 на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України\~не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 08.07.2024 між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 08.07.2024 -100000143, шляхом подання відповідачем Заявки та Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 08.07.2024, відповіді позичальника про прийняття Пропозиції (акцепт) кредитного договору (кредитної лінії), які підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41XX-XXXX-9651. Згідно п. 4.3. договору днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в заявці. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Згідно з п. 9.1. договору у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі «черговий період»); Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.49% = (7300/5000)/98 *100%. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «Комісія за надання», «Комісія»; економічна сутність плата за надання кредиту) 250 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі «Комісія за обслуговування», «Комісія») 250 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Відповідно до п. 6.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором. Згідно з квитанцією про зарахування №446548243 від 08.07.2024, кредитором надано, а [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до довідки - розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 08.07.2024-100000143 від 08.07.2024 становить 14\~800,00 грн, що складається з: заборгованості за основний борг 5\~000, 00 грн, процентів 6\~300,00 грн, комісії 250,00 грн, неустойки - 2 500,00 грн та 750,00 грн додаткової комісії. Проценти по кредиту нараховані за період з 08.07.2024 по 13.10.2024. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач відзиву не подав. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідност.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Частиною 3 ст.11 зазначеного Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідачем [PERSON] під час укладення кредитного договору № 08.07.2024 -100000143 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Суд встановив, що 08.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08.07.2024 -100000143, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000,00 грн, на строк 98 днів, які зобов`язався повернути до 13.10.2024, сплатити проценти та комісію. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 23429,8%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12300,00 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 7300,00 грн. Пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявка кредитного договору № 08.07.2024 -100000143 (кредитної лінії), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №08.07.2024 -100000143 (кредитної лінії), додаток до кредитного договору, інформаційне повідомлення позичальника підписані електронним підписом відповідача [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора Е149. Відповідно до квитанції про зарахування №446548243 від 08.07.2024 перераховано 5 000,00 грн на картку отримувача 5375-41XX-XXXX-9651, призначення - видача за договором кредиту №08.07.2024 -100000143. Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором №08.07.2024-100000143 від 08.07.2024. Водночас,\~суд встановив,\~що відповідач\~ухилився від\~виконання взятих\~на себе\~зобов`язань\~за договором,\~внаслідок чого\~станом на\~13.10.2024\~утворилась заборгованість\~в розмірі\~14\~800,00 грн,\~що складається\~з:\~заборгованості по\~тілу кредиту\~в розмірі\~ 5\~000,00\~грн,\~по процентах\~в розмірі\~6\~300,00\~грн,\~комісії \~250,00\~грн,\~додаткової комісія\~ 750,00\~грн тапо неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 2 500,00 грн, що підтверджено довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 08.07.2024-100000143 від 08.07.2024, наданим позивачем. Проценти по кредиту нараховані за період з 08.07.2024 по 13.10.2024. Щодо стягнення комісії та додаткової комісії. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 у справі № 583/3343/19 та від 15.03.2021 у справі № 361/392/20, та дійшла висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Згідно заявки кредитного договору № 08.07.2024-100000143 встановлено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 250,00 грн, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту та сплачується згідно графіку платежів (п.11 заявки кредитного договору). Згідно п. 12 заявки кредитного договору, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 250 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (п.12 заявки кредитного договору). У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що кредитодавцем обгрунтовано перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, тому вимога щодо сплати комісії та додаткової комісіє є правомірною. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Отже, умови договору про нарахування позивачем комісії, пов`язаної з наданням кредиту та стягнення неустойки є нікчемними, тому відсутні підстави щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту та неустойки. Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами, комісією вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр», а саме: за кредитним договором №08.07.2024-100000143 від 08.07.2024 у загальному розмірі 12 300 грн, що складається з: 5000 грн 00 коп. - основний борг; 6300 грн. 00 коп. заборгованість за процентами; 250 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 750 грн. 00 коп. - заборгованість за додатковою комісією. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в розмірі 2013 грн 01 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог: з розрахунку - 12300 грн 00 коп. (задоволені позовні вимоги) становлять 83,1 % заявленої суми позовних вимог; від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2 422,40 грн складають 2013 грн 01 коп.

Outcome: partial