Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

20 вересня 2024 року позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 червня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10649967-SP від 23.06.2021, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «ТАКСОМБАНК», яка розміщена на веб - сайті банку та беззастережно приєднався до умов договору. Строк договору становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та або про закриття поточного рахунку. 28.02.2024 АТ «ТАКСОМБАНК» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № НІ/11/16-Ф відповідно до умов якого, ТОВ «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАКСОМБАНК» відступити суму фінансування, а АТ «ТАКСОМБАНК» зобов`язується відступити, ТОВ «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, реєстру прав вимог ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги відповідача в сумі 22707,25грн з яких:10786,72грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 11920,53грн загальна заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10649967-SP від 23.06.2021 у розмірі 22707,25грн. 29 червня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10697916-СК_SB від 29.06.2021, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «ТАКСОМБАНК», яка розміщена на веб - сайті банку та беззастережно приєднався до умов договору. Строк договору становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та або про закриття поточного рахунку. 28.02.2024 АТ «ТАКСОМБАНК» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № НІ/11/16-Ф відповідно до умов якого, ТОВ «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАКСОМБАНК» відступити суму фінансування, а АТ «ТАКСОМБАНК» зобов`язується відступити, ТОВ «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, реєстру прав вимог ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги відповідача в сумі 4702,02грн з яких: 3000грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 1702,02грн загальна заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10697916-SP від 29.06.2021 у розмірі 4702,02грн. 04 січня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №585 від 04.01.2022, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «ТАКСОМБАНК», яка розміщена на веб - сайті банку та беззастережно приєднався до умов договору. Строк договору становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та або про закриття поточного рахунку. 28.02.2024 АТ «ТАКСОМБАНК» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № НІ/11/16-Ф відповідно до умов якого, ТОВ «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАКСОМБАНК» відступити суму фінансування, а АТ «ТАКСОМБАНК» зобов`язується відступити, ТОВ «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, реєстру прав вимог ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги відповідача в сумі 3966,67грн. з яких: 3966,66грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,01грн. загальна заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №585 від 04.01.2022 у розмірі 3966,67грн. 25 листопада 2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126928 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі кредит», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників№ 2 від 29.02.2024 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 4122грн, з яких: 1500грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2622грн сума заборгованості за відсотками. Вищевказані заборгованості відповідач не сплатила. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10649967-SP від 23.06.2021 у розмірі 22707,25грн; суму заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10697916-СК_SB від 29.06.2021 у розмірі 4702,02грн; суму заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №585 від 04.01.2022 у розмірі 3966,67грн; суму заборгованості за кредитним договором № 126928 від 25.11.2021 у розмірі 4122,00грн та понесені судові витрати. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. від 23 вересня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва ( а.с. 64). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 72-73). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. У судове засідання, призначене на 24.06.2025 року сторони у справі не з`явилися. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи за адресою зазначеною в позовній заяві. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав. Суд установив такі факти та їм правовідносини. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» № 439659. Відповідно до п. 1 Заяви зазначено, що [PERSON] цією заявою приєднується до частини 1 Публічної пропозиції, та просить АТ «Таскомбанк» надати йому електронні довірчі послуги, що включають створення його удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані Банку або третім особам (які мають право використовувати мобільний додаток) та доступні (формуються) з використанням мобільного додатку. При здійсненні взаємодії між ним та Банком погоджується на використання Банком аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та аналогу печатки Банку, зразок яких наведеного в частині 1 Публічної пропозиції, при укладанні ним будь-яких правочинів або направленні йому будь-яких документів в тому числі з використанням мобільного додатку. Використання ним удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах що адресовані Банку та формуються з використанням мобільного додатку. Зокрема у п. 5 Заяви відповідач підтверджує, що після здійснення Банком процедури ідентифікації/варифікації його особи та отримання Банком від його імені Заяви про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції, між ним та Банком буде укладено Договір щодо надання йому банком електронних довірчих послуг та використання аналогів власноручних підписів сторін. Також, в матеріалах справи міститься заява - договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування від 29.06.2021 підписана [PERSON] та представником АТ «Таскомбанк», відповідно до якої Відповідно до заяви - договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування від 29.06.2021 ззаначено, що [PERSON] просить відкрити поточний рахунок у гривні, операції яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на його ім`я та виявляє бажання оофрмити на своє імя`я платіжну картку Master Сard World, а такожвстановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Будь-яких інших кредитних Договорів, зокрема Договору №002/10649967-SP та договору № 002/10697916СК-СК_SB про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» матеріали справи не містять. 04.01.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту «Плати частинами» №585. Пунктом 1.1. угоди про надання креди «Плати частинами» визначено, що сторони підтверджують, що правовою основою для укладання цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових, та іших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між сторонами, в межах якого Банком визначено для Клієнта розмір Ліміту послуги «Розтрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Плати частинами» Пунктом 2.1. угоди про надання креди «Плати частинами» визначено, що сторони підтверджують, що Банк надає Клієнту кредит на умовах передбачених кредитним договором про надання кредиту «плати частина», а клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного догвору про надання кредиту «Плати частинами» та повернути Банку кредит у терміни, встановленні Кредитним договором про надання кредиту «Плати частинами». Сума Кредиту (загальний розмір кредиту) 4760,00грн.Тип Кредиту-кредит.Визначення суми кредиту здійснюється в межах Доступного Ліміту послуги «Розстрочка» (пункт 2.2.). Процентна ставка за користуваня коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить; пільгова процентна ставка-0,001% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазаченого в п.2.4 Угоди; звичнай процентна ставка-0,32% в день (116.8% річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦКУ (пункт 2.3.) Згідно пункут 2.3.1. Проценти за кредитування обчислюються, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році (метод нарахування 30/360). Нарахування процентів здійснюється з дня видачі кредиту по день, що передує дню його повернення. Строк кредиту 5 місяців, з кінцевим терміном повернення 04.06.2022 (пункт 2.4.). 28.02.2024 АТ «ТАКСОМБАНК» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № НІ/11/16-Ф відповідно до умов якого, ТОВ «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАКСОМБАНК» відступити суму фінансування, а АТ «ТАКСОМБАНК» зобов`язується відступити, ТОВ «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення прав вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договор Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором 002/10649967-SP від 23.06.2021 загальна сума заборгованосіт 22707,25грн; за кредитним договором 002/10697916-СК_SB від 29.06.2021 загальна сума заборгованості 4702,02грн; за кредитним договором №585 від 04.01.2022 загальна сума заборгованості в розмірі 3966,67грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, що Згідно із указаними положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Отже, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18; від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18. Суд установив, що матеріали справи не містять кредитних договорів, а саме: кредитного комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10649967-SP від 23.06.2021, укладеного між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] та кредитного комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10697916-СК_SB від 29.06.2021, укладеного між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , з яких можливо було б встановити виникнення кредитних правовідносин між кредитором та позичальником. Долучена позивачем до матеріалів справи заява [PERSON] про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» № 439659 (а.с. 10) та заява -договір на укладення догоовру про комплексне банківське обслуговування (а.с. 12-14), не містить жодного посилання на укладання між сторонами кредитних договорів №022/10649967-SP, №022/10697916-СК_SB видачі кредитної картки та встановлення відповідного кредитного ліміту. Так, в позовній заяві позивач мотивує свої вимоги тим, що право вимоги від первісного кредитора АТ «Таскомбанк» за кредитним Договорами 002/10649967-SP від 23.06.2021 загальна сума заборгованосіт 22707,25грн та 002/10697916-СК_SB від 29.06.2021 загальна сума заборгованості 4702,02грн. Однак суд позбавлений можливості пересвідчитись у виникнення таких кредитних правовідносин між первісним кредитором та позичальником [PERSON] у звязку з відсутністю таких кредитних Договорів в матеріалах справи. Щодо угоду про надання кредиту «Плати частинами» №585 від 04.01.2022 укладеної між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , суд зазначає наступне,що в матеріалах справи відсуні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт видачі платіжної картки відповідачу, її акивізації, користування нею, а також виписки по руху коштів за картковим рахунком. За тих обставин, суд позбавлений можливості встановити, що відповідач дійсно дійсно отримав та користувався платіжною карткою, а відтак - і факт виникненя відповідних зобов`язань. Отже з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позивач не довів факту виникнення між сторонами правовідносин з приводу обов`язку відповідача сплатити заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10649967-SP від 23.06.2021 у розмірі 22707,25грн; за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10697916-СК_SB від 29.06.2021 у розмірі 4702,02грн; за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №585 від 04.01.2022 у розмірі 3966,67грн. 25 листопада 2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126928 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Вказаний договір укладений за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході. Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає: 1500,00грн; строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою (якщо споживач є учасником Програми лояльності), виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах і у строки, визначені в договорі, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.3, 1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або споживач не є учасником програми лояльності); у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація, відповідно до п. 4.3 договору (п. 1.5.1. договору). Пунктом 1.5.2. договору встановлено, що знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з цим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079.41% річних; за зниженою ставкою 3,71% річних (п. 1.7. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 2355,00 грн.; за зниженою ставкою 1504,50грн (п. 1.8. договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1. договору). Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору (п 2.2. договору). Вказаний договір про надання споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М194 (п. 11 договору). Також позивачем додано копію паспорту споживчого кредиту (а.с. 36-37). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18. Вищевказані договір про надання споживчого кредиту № 126928, укладений 25 листопада 2021 року між ТОВ «Селфі кредит» і [PERSON] підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту № 126928 від 25 листопада 2021 року підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вищевказаних кредитних договорів. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. 29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників№ 2 від 29.02.2024 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 4122 грн, з яких: 1500грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2622грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 29 лютого 2024 року за вказаним договором факторингу ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (а. с. 41). Згідно з витягом з реєстру боржників від 29 лютого 2024 року до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 (а. с. 42) [PERSON] у вказаному реєстрі зазначена як боржник за кредитним договором № 126928, заборгованість за основною сумою кредиту 1500грн., заборгованість за відсотками 2622грн, а всього 4122,00грн. (а. с. 42). Згідно ч. 1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд вважає, що позивачем не надано, а вразі неможливості надати не заявлено клопотання про витребування, належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Селфі кредит» умов вищевказаних кредитних договорів щодо здійснення безготівкового переказу грошових сум на банківський рахунок відповідача у справі [PERSON] - як позичальника шляхом використання вказаних нею реквізитів електронного платіжного засобу. Надані позивачем копії розрахунків заборгованості за вищевказаними договорами не є належними та допустимими доказами порушення відповідачем свої зобов`язань за кредитними договорами, оскільки вони вчинені позивачем станом на дату переходу від клієнта до фактора права вимоги. Суд позбавлений можливості перевірити, як факт отримання відповідачем кредитних коштів так і правильність нарахування процентів за його користування. Таким чином, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення сум за вищевказаними кредитними договорами. Схожі за змістом обставини встановлені Київським апеляційним судом в постановах від 16.02.2024 у справі № 370/1949/23, від 20.06.2024 р. у справі № 755/11288/23, від 19,06.2024 у справі № 757/25558/23, Харківським апеляційним судом від 26.08.2024 у справі № 639/1706/24. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10649967-SP від 23.06.2021 у розмірі 22707,25грн; за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №022/10697916-СК_SB від 29.06.2021 у розмірі 4702,02грн; за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №585 від 04.01.2022 у розмірі 3966,67грн; за кредитним договором № 126928 від 25.11.2021 у розмірі 4122,00грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed