Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

04.03.2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1233236 від 05.10.2023 року у розмірі 40266,29 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем було укладено про надання споживчого кредиту № 1233236 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5100,00 грн. строком на 360 днів. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству відсотки за користування, що становлять: 1,99 % в день стандартна процентна ставка яка застосовується в межах строку кредиту; 1,095 % в день знижена процентна ставка. 24.07.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2407-24, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 1233236 від 05.10.2023 року. Згідно п.1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024 року № 2407-24, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 40266,29 грн., з якої: 5100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35166,29 грн. - сума заборгованості за відсотками. Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» посилаючись на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість в розмірі 40266,29 грн., яку просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем було укладено про надання споживчого кредиту № 1233236 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5100,00 грн. строком на 360 днів. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству відсотки за користування, що становлять: 1,99 % в день стандартна процентна ставка яка застосовується в межах строку кредиту; 1,095 % в день знижена процентна ставка. 24.07.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2407-24, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 1233236 від 05.10.2023 року. Згідно п.1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024 року № 2407-24, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 40266,29 грн., з якої: 5100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35166,29 грн. - сума заборгованості за відсотками. З надано представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1233236 від 05.10.2023 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 40266,29 грн., з якої: 5100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35166,29 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті, які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позики та кредитних договорів відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором позики та кредитними договорами заборгованість не погашена. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 40266 грн. 29 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved