Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач ПрАТ «Київводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 26 795,82 грн., 3 % річних в сумі 2 793,69 грн., інфляційних втрат у розмірі 13 425,75 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , та отримували послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі договору від 05.08.2014, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПАТ «АК «Київводоканал». Жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Відповідно до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачці відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідачі зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, 27.07.2023 року договір між ПрАТ «АК «Київводоканал» та відповідачкою [PERSON] був укладений у письмовій формі. Позивач на платній основі надавав послуги з водопостачання та водовідведення в помешкання відповідачів, однак вони не виконали свого обов`язку щодо сплати спожитих послуг у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість за період з 01.05.2016 по 31.12.2023, яка складається з заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 26 521,21 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 41,09 грн. та заборгованості з внесення плати та абонентське обслуговування у розмірі 233,52 грн, що разом складає 26 795,82 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних в розмірі 5 320,60 грн. та інфляційні втрати в розмірі 27 320,77 грн., а також витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 40). 01.08.2024 року від представника відповідачів адвоката Чорного М.В. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідачі не визнають позовні вимоги та просять суд в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України у квартирі ніхто не проживав, проте позивач все рівно здійснював нарахування заборгованості за користування холодною водою та водовідведенням. В цілому, відповідачі не погоджуються з розрахунком заборгованості, який наданий позивачем, оскільки там не враховані всі оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 39,19 грн. та 793,02 грн., які були здійснені у 2023 році, не обґрунтовані тарифи, за якими здійснювалось нарахування заборгованості. Вважають, що їх права порушені, оскільки позивачем на їх поштову адресу не було надіслано проект договору, досудове врегулювання спору не проводилося, тож у зв`язку з відсутністю договору, у позивача взагалі відсутнє право для звернення до суду. Разом з тим, звертають увагу, що позивачем пропущено строк позовної давності, для звернення з вимогами про стягнення заборгованості з травня 2016 року (а.с. 50-55). 01.08.2024 року від відповідачів надійшли заяви, в яких вони просять суд застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності (а.с. 56-61). 04.12.2024 року від представника ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшли письмові пояснення, в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . У відповідності до ст. 322 ЦК України, вони зобов`язані утримувати майно, що їм належить. Відповідачі, як споживачі, мають право на несплату заборгованості за період тимчасової відсутності споживача та членів його родити лише у разі відключення виконавцем (позивачем) холодної і опломбування запірних вентилів у квартирі. 18.01.2022 року, 08.11.2022 року та 15.08.2023 року було зафіксовано фактичні показники засобів обліку води, згідно яких фахівцем ПрАТ «АК «Київводоканал» було проведено коригування нарахувань, шляхом перерахунку за фактично спожиті послуги. З огляду на викладене, позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язків (а.с. 71-85а). 25.04.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Чорного М.В. надійшули додаткові пояснення у справі, в яких він просить суд відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування посилається на те, що частина зареєстрованих осіб у квартирі фактично не проживали, а факт реєстрації особи у помешканні не свідчить про споживання комунальних послуг. Вважає, що ввнаслідок цього розрахунок заборгованості є необгрунтованим (а.с. 107-109). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачі та їх представники, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, викликались до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверти повернулись до суду без вручення адресатам з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 05.08.2014 у газеті "Хрещатик" № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", в подальшому перейменованим у ПрАТ "АК "Київводоканал" - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) (а.с. 10). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ "АК "Київводоканал" для оформлення припинення надання цих послуг. ПрАТ «АК «Київводоканал» здійснює основну діяльність із забору, очищення та постачання води, а також додаткову - каналізація, відведення та очищення стічних вод (а.с. 31-32) та діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів (а.с. 34). За умовами вищевказаного договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язалось своєчасно надавати послуги відповідної якості з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, визначених договором. 31.05.2021 року на офіційному веб-сайті ПрАТ "АК "Київводоканал" опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж), у зв`язку з чим, з 01.07.2021 року вказаний договір вважається укладеним. Відповідно до п. 1 договору, ПрАТ "АК "Київводоканал" зобов`язується надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідачі зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с. 11, 12-14). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 22.04.2003 року Відділом приватизації житла Дарницкої районної в м. Києві державної адміністрації, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності та об`єкти нерухомого майна у Реєстрову книгу за №588 від 14.05.2003 року (а.с. 29, 30). Крім того, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с. 39). З вказаною адресою позивачем здійснюється надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. 27.07.2023 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «АК «Київводоканал» із заявою-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 15). 27.07.2023 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та відповідачкою [PERSON] був укладений публічний індивідуальний договір № 0254546 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. У відповідності до п. 5 цього Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. У відповідності до пп. 3 п. 40 цього Договору споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, та довідкою, відповідачі мають заборгованість за період 01.05.2016 по 31.12.2023, яка складається з заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 26 521,21 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 41,09 грн. та заборгованості з внесення плати та абонентське обслуговування у розмірі 233,52 грн, що разом складає 26 795,82 грн. (а.с. 26, 27-28). На спростування доводів позовної заяви, доказів у формі контррозрахунку відповідачами та їх представниками не надано. Відповідачкою [PERSON] у серпні 2023 року частково погашено заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 832,21 грн. (793,02 грн. + 39,19 грн.), що підтверджується квитанціями АТ «Універсал банк» (а.с. 53, 54). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі N 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За приписами статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести необґрунтованість заявлених вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання за договором про надання послуг належним чином не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості за вказаний період та довідкою. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило. Сама лише незгода із наданим позивачем розрахунком заборгованості, без обґрунтованих доводів на його спростування, не може вказувати на необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунками позивача щодо суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Так, позивачем не враховано, що відповідачкою [PERSON] у серпні 2023 року частково погашено заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 832,21 грн. (з розрахунку 793,02 грн. + 39,19 грн.). Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом 15.03.2024 року та просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.05.2016 по 31.12.2023 року. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тому заява відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності підлягає частковому задоволенню судом з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20. З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину з 12 березня 2020 року у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. В частині простроченої заборгованості з оплати періодичних платежів за комунальні послуги за період з 01.05.2016 по 11.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами у спорі, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків його спливу та відмови у позові ПрАТ «АК «Київводоканал» в цій частині вимог. За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 12.03.2017 по 31.12.2023 року, заявлені в межах позовної давності та підлягають задоволенню, тобто у розмірі 23 904,76 грн. (з розрахунку = 26 795,82 грн. (заявлена сума боргу) - 832,21 грн. (частково погашена заборгованість) - 40,96 грн. - 184,32 грн. - 184,32 грн. - 248,54 грн. - 243,45 грн. -250,06 грн. -270,35 грн. - 278,48 грн. - 179,19 грн. - 179,18 грн. (як заборгованість за період з 01.05.2016 по 11.03.2017 року) ). Разом з тим, суд не погоджується з розрахунками позивача інфляційних втрат та 3% річних. При розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних у період з 24 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року колегія суддів керується методикою розрахунку, яка визначена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц, а саме, інфляційні втрати розраховується за формулою: [Сума боргу] * [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], а три проценти річних розраховується за формулою: [Сума боргу] * [Процентна ставка] / 100% / 365 днів * [Кількість днів]. Згідно з інформаційним листом Вищого господарського суду України «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, де ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Отже, IIc (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (100,20 : 100) x (99,90 : 100) x (102,00 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.51165218. Отже, сукупний індекс інфляції за вказаний період становить 1.51165218. Таким чином, інфляційні втрати за вказаний період становлять 12 230,92 грн. (з розрахунку 23 904,76 (сума боргу) x 1.51165218 (сукупний індекс інфляції) - 23 904,76 (сума боргу). Розрахунок 3 % річних проведений наступним чином. 1)За період з 12.03.2017 до 31.12.2019: 23 904,76 грн. (сума боргу) x 3 % x 1025 (кількість днів у періоді) : 365 : 100 = 2 013,89 грн. 2)За період з 01.01.2020 до 31.12.2020: 23 904,76 грн. (сума боргу) x 3 % x 366 (кількість днів у періоді) : 366 : 100 = 717,14 грн. 3)За період з 01.01.2021 до 23.02.2022: 23 904,76 грн. (сума боргу) x 3 % x 419 (кількість днів у періоді) : 365 : 100 = 823,24 грн. Отже відповідно до розрахунку, зробленого судом, сума 3 % річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 становить 3 554,28 грн. та інфляційних втрат за цей же період становить 12 230,92 грн. Проте, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦПК України суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, у зв`язку із чим стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума інфляційних втрат у розмірі 12 230,92 грн. за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 та 3% річних у розмірі 2 793,69 грн. за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 відповідно до заявлених позивачем позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 740,34 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3 028,00 грн. х 90,50%, де 43 015,26 грн. - ціна позову (з розрахунку 26795,82 грн. + 2 793,69 грн. + 13 425,75), 38 929,37 грн. - задоволені позовні вимоги (з розрахунку 23 904,76 грн. + 12 230,92 грн. + 2 793,69 грн.)). На підставі викладеного,

Outcome: partial