Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивачі звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за кожним із них право власності на частки квартири [ADDRESS] , що складається з трьох кімнат загальною площею - 55,00 кв.м, житловою площею - 39,50 кв.м. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло позивачі є власниками квартири в м. Авдіївка Донецької області. З метою підтвердження реєстрації права власності на квартиру позивачі звернулися до державного реєстратора. Однак державним реєстратором винесено рішення від 08.04.2024 про відмову в проведенні реєстраційних дії. Відмова реєстратора обумовлена тим, неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь - який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка Покровського району Донецької області. Тому позивачі звертається до суду для відновлення свого права власності. Ухвалою суду від 12.03.2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 02.04.2025 року позивачами були усунуті недоліки. Ухвалою суду від 03.04.2025 року в справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 17.06.2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але надіслали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності в рівних долях належить квартира загальною площею 55.00 м2, житловою площею 39,50 м2, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, Виконавчого комітету міської ради м. Авдіївки Донецької області, виданого згідно рішення №6 від 10.01.2000 року. Згідно з Реєстраційним написом, право власності на вказану квартиру було зареєстровано в рівних долях за позивачами в Донецькому бюро технічної інвентаризації, про що 20.01.2000 року було здійснено запис в реєстрову книгу за № 32. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира має загальну площу 55.00 кв.м., житлову 39.50 кв. м. Відповідно до копії рішення Авдіївської міської ради №6/71-1985 від 23.06.2016 вулиця Семашко була перейменована на вулицю Рубінова. Місто Авдіївка відноситься до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 р. З метою реєстрації нерухомого майна позивачі звернулися до державного реєстратора. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 08.04.2024 року за №72480165 позивачам відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв?язку з відсутністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформації щодо права власності на вищевказану квартиру. Зазначив, що неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь - який об`єкт нерухомого майна, розташований у місті Авдіївка Покровського району Донецької області. Загальновідомим та таким, що не підлягає доказуванню у даній справі, є факт, що починаючи з 07.04.2014 м. Донецьк тимчасово окуповано, що також визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309. Суду не надано доказів переміщення КП «БТІ м. Донецька» з м. Донецька, як не надано і доказів евакуації реєстраційних справ щодо нерухомого майна з м. Донецька. Відтак, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи доступу до реєстраційних справ, які зберігаються у КП «БТІ м. Донецька», позивач та державні реєстратори не мають. Згідно із\~статтею 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1\~ст. 317 ЦК України\~передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до рішення від 08.04.2024 року за № 72480165 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено позивачам в проведенні реєстрації права власності на спірну квартиру на підставі наданих документів про право власності, тому що неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстроване право власності. Таким чином, судом встановлено, що дійсно позивачі отримали право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виконавчого комітету міської ради м. Авдіївки Донецької області, виданого згідно рішення №6 від 10.01.2000 року, і право власності на квартиру було зареєстроване у встановленому законом порядку, який діяв на час укладення правочину. Враховуючи, що право власності було отримане до 01.01.2013 року, відомості про державну реєстрацію зберігались в КП « Донецьке БТІ» в м. Донецьку, яке з 2014 року є окупованим. Правочин не був внесений до Державного реєстру права власності на нерухоме майно, після початку його функціонування , тому що документація про реєстрацію права власності в КП «Донецьке БТІ» залишилась на окупованій території . А тому власник позбавлений можливості підтвердити реєстрацію права власності в позасудовому порядку і це є перешкодою в реалізації позивачем свого права власності. Тому, суд вважає що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі .

Outcome: approved