Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: 23 травня 2025 року адвокат Комарницький Е.Г. від імені [PERSON] подав позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати укладений між його довірителькою та відповідачем шлюб, який зареєстрований 04.03.2006 у виконавчому комітеті Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, залишити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживати з матір`ю та стягнути з відповідача на користь останньої судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 04.03.2006. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з мамою. Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинено. Вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Комарницький Е.Г. - у системі "Електронний суд" сформував заяву, в якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив проводити за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с. 25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд даної справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання (а.с. 17), за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 16), яка повернулася з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 21-22), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судова повістка вручена. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав, заперечень щодо розірвання шлюбу чи залишення дітей на проживанні з позивачкою не висловлював. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 29 травня 2025 року суд відкрив провадження у даній справі та призначив розгляд справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що постановив відповідну ухвалу. 16 червня 2025 року представник позивачки у системі "Електронний суд" сформував заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позов підтримав, не заперечив про заочного розгляду справи. 17 червня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 04.03.2006, який зареєстрований у виконавчому комітеті Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 16.05.2025. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 6). Згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 14.10.2008, серії [NUMBER] від 21.12.2011, серії [NUMBER] від 10.06.2013, у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 15, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 15, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 8 (а.с. 7, 8, 9), які, як указала позивачка, проживають з нею. Сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права й обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачка через свого представника стверджує, що між нею та відповідачем припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачем неможливим. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не подав жодних заперечень з даного приводу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд уважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін, суд ураховує вимоги ст. 160 СК України, відповідно до якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи те, що неповнолітня [PERSON] , на даний час досягла 16-річного віку та в силу вимог ч. 3 ст. 160 СК України її місце проживання визначається нею самою, в частині вимог позивача про залишення її на проживанні з матір`ю слід відмовити. Щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , то такі досягли відповідно 13 років та 12 років, тому місце їх проживання визначається за спільною згодою батьків та самих дітей. Оскільки позивачка просить залишити малолітніх синів на проживанні з нею, а відповідач заперечень з цього приводу не висловлював, діти проживають з позивачкою, тому [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити частоково. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 10), тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь першої. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 56, 105, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved