Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] підписала Заяву № б/н від 27.03.2019, внаслідок чого відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого в подальшому збільшився до 35000,00\~грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач, при укладанні договору, дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав. В зв`язку з чим станом на 29.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 37544,75 грн., яка складається з наступного: 35000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2544,75 грн. заборгованість за простроченими відсотками, які позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, до позову додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд на, підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 27.03.2019 у Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився і згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також пам`яткою клієнта і тарифами банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, видав платіжну карту та відкрив картрахунок. З довідки виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що [PERSON] видавалась кредитна картка: № [NUMBER] 27.03.2019 з терміном дії до 12/22 (карта «Универсальная»). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 27.03.2019 позичальнику встановлено кредитний ліміт по картці № [NUMBER] у розмірі 5500,00 грн., який в подальшому неодноразово збільшувався, востаннє 14.01.2022 до 35000,00\~грн., 01.09.2023 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, відповідач має заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2019 станом на 29.01.2025 у розмірі 37544,75\~грн., яка складається з наступного: 35000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2544,75 грн. заборгованість за простроченими відсотками. З виписки по рахунку за період з 27.03.2019 по 03.02.2025 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, але вчасно їх не повертав. Оскільки, відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконала грошові зобов`язання, не погасила вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved