Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 2007-2008 роках він спільно проживав та вів спільне господарство з [PERSON] . На початку 2008 року вони почали окремо проживати і перестали спілкуватись. [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Як зазначає заявник, [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до розпорядження від 05.07.2022 року № 232 Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] отримала статус дитини-сироти. Після смерті матері розпорядженням від 19.07.2022 року №245 Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було призначено відповідача [PERSON] опікуном над малолітньою онукою, дитиною-сиротою, [PERSON] , її житлом та майном. Наразі дитина проживає з нею. Восени 2024 року відповідач [PERSON] розшукала його та повідомила йому, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відразу після цієї новини він почав опікуватись дитиною та допомагати їй у всьому, підтримує тісні та люблячі стосунки зі своєю донькою, вони регулярно спілкуються, проводять час разом, і він активно бере участь у її житті, забезпечує її всім необхідним, включаючи одяг, навчальні матеріали та інші речі, які сприяють її комфорту та розвитку. Він звертався до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням внести відомості про нього, як батька [PERSON] , [INFO] , проте отримав відмову. Посилаючись на вказані обставини та з підстав, передбачених ст.126 СК України, позивач просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 878 від «31» березня 2009 року; внести до актового запису про народження № 878 від «31» березня 2009 року, відомості про [PERSON] , як батька дитини [PERSON] , зазначивши в графі «батько дитини» - [PERSON] , громадянин України. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.03.2025 року до суду надійшли пояснення відповідача [PERSON] , в яких вона визнає позовні вимоги, вказуючи на те, що після смерті дочки [PERSON] вона була призначена опікуном над малолітньою онукою [PERSON] , яка проживає разом з нею, її житлом та майном. Їй важко самій доглядати за онукою, а тому вона вирішила знайти батька дитини, який не знав про її народження, про що розповіла онуці. Восени 2024 року вона розшукала позивача та повідомила, що він є біологічним батьком дитини, після чого він одразу почав опікуватись дитиною та допомагати їй. Посилаючись на викладене, відповідач просить задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи без її участі. 26.03.2025 року до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , [INFO] . В даних поясненнях вона підтвердила обставини, вказані позивачем та відповідачем, та зазначила, що оскільки позивач є її батьком, то буде правильним, щоб він і документально був записаний її батьком. Посилаючись на викладені обставини, третя особа просила задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи без її участі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила слухати справу в її відсутність. Відповідач та третя особа [PERSON] , [INFO] , в судове засідання не з`явились, у письмових поясненнях просили задовольнити позовні вимоги, а також просили розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої відповідно до свідоцтва про народження та актового запису про народження № 878 від 31.03.2009 року є: мати [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина перша статті 128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved