Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

адвокат Палішева Наталя Олександрівна від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради та просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , 1962 року народження, яка померла [INFO] , у період з 2016 року по [INFO] включно, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову представник зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, який було посвідчено 01 вересня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Русавською Т.В. реєстр №3040, №3041, відповідно до якого належну їй на праві приватної власності квартиру вона заповідала позивачу [PERSON] . Вказана квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 18.02.2000, яке видане УЖКГ Криворізької міської ради та свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 13.01.2017 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., реєстр №31. З [PERSON] [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2016 року до дня її смерті, після її смерті він залишився мешкати у вказаній квартирі та мешкає в ній по теперішній час. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй вищевказане нерухоме майно. 21 вересня 2024 року позивач, як спадкоємець померлої за законом, звернувся до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті співмешканки, але постановою від 21 вересня 2024 року №1237/02-31 нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в зв`язку із тим, що у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця до нотаріальної контори він не звернувся, відповідно пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, а також позивачем не надано відповідних документів, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті, а саме рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту постійного проживання із померлою відповідно до ст. 1268 ЦК України. На підставі вищевказаного позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача - адвоката Палішевої Н.О. до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників померлого [PERSON] . 19 травня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Палішевої Н.О. про поновлення провадження у справі, оскільки [PERSON] , яка є донькою позивача [PERSON] , прийняла спадщину після смерті батька. На підставі її заяви у Третій криворізькій державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу 576/2024, яку представник позивача просить витребувати. 19 травня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Палішевої Н.О. про поновлення провадження у справі, оскільки [PERSON] , яка є донькою позивача [PERSON] , прийняла спадщину після смерті батька. На підставі її заяви у Третій криворізькій державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу 576/2024, яку представник позивача просить витребувати. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, справу призначено до розгляду в судовому засіданні, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від Третьої Криворізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи 576/2024, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 09 червня 2025 року належним чином копія спадкової справи 576/2024 надійшла до суду. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] , його спадкоємця - [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача адвокат Палішева Н.О. заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. скерувала до суду заяву, відповідно до змісту якої виконком просив розглянути справу у відсутність представника та ухвалити рішення на розсуд суду. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] - це її сусідка, знайома з нею була з 1988 року. [PERSON] та [PERSON] жили разом, все робили разом. На час смерті [PERSON] - [INFO] , вони жили разом. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що вона була знайома з [PERSON] , проживали на одному мікрорайоні - Вечірньому. Приїздила до них у гості, коли ще [PERSON] не хворіла. На момент смерті [PERSON] . [PERSON] проживав з нею. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов такого висновку. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Встановлення факту проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини мало для позивача [PERSON] юридичне значення та дозволило би йому реалізувати його спадкові права. Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] скористався своїм правом і звернувся до суду з вимогами про встановлення факту постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5 - копія свідоцтва про смерть). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної власності (а.с. 9 - копія свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 18.02.2000, а.с. 10 - копія витягу, а.с. 11 - копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.2017). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с. 6 - копія заповіту від 01.09.2021). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №533/2023, заведеної після смерті [PERSON] , як померла [INFO] , позивач [PERSON] 21 вересня 2024 року звернувся до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті співмешканки [PERSON] (а.с. 30 - копія заяви). Постановою від 21 вересня 2024 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця до нотаріальної контори [PERSON] не звернувся, відповідно пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, а також останнім не надано відповідних документів, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті, а саме рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту постійного проживання із померлою відповідно до ст. 1268 ЦК України (а.с. 8 - копія постанови). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 серпня 1997 року серії [NUMBER] , [PERSON] був розлучений (а.с. 38). За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно з вимогами частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач [PERSON] , як на підставу задоволення своїх позовних вимог, посилався на те, що він з 2016 року проживав разом з померлою [PERSON] , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, доглядали один за одним, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Та як доказ заявлених тверджень, надав суду наступний доказ - копію акту з місця мешкання від 03.10.2024. Відповідно до вказаного акту, засвідченого директором ТОВ «Керуюча компанія - Наш дім» та підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивач [PERSON] , 1960 р.н., та [PERSON] , 1962 р.н., постійно мешкали як чоловік і дружина за адресою: [ADDRESS] , у період з 2016 року до дня смерті [PERSON] , [INFO] . [PERSON] мешкає у вказаній квартирі і на теперішній час (а.с. 13 - копія акту). Допитані у судовому засіданні під присягою свідки, кожен окремо, підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю у період з 2016 року по день смерті [PERSON] , [INFO] , вказали, що вони вели спільне господарство, мали спільні витрати. Крім того, позивачем [PERSON] було надано докази несення витрат на поховання [PERSON] (а.с. 39-41). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 47 - копія свідоцтва про смерть). Спадкоємцем першої черги після його смерті є його донька - [PERSON] , яка 18 грудня 2024 року звернулася до Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу 536/2024 (а.с. 65 - копія заяви, а.с. 69 - копія свідоцтва про народження, а.с. 70 - копія витягу). Ухвалою суду від 09 червня 2025 року до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] , залучено його спадкоємця - [PERSON] . Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено у судовому засіданні та надано належні та допустимі докази, які беззаперечно підтверджують факт постійного проживання [PERSON] (спадкоємця) однією сім`єю з померлою [PERSON] (спадкодавця) на час відкриття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд-

Outcome: approved