Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, в обґрунтування якого вказав, що 26.03.2025 року він уклав з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу (договір було укладено через сервіс «Вчасно.ЕДО», https://edo.vchasno.ua/, та скріплено електронними цифровими підписами). Підтвердженням укладення даного договору є договір № 26-03.25 від 26.03.2025 року. Цього ж дня, згідно з умовами договору та домовленістю з ФОП [PERSON] , ним були перераховані грошові кошти в сумі 20700 грн. в якості авансового платежу (платіжна інструкція від 26 березня 2025 року, код документа 8373-7505-7883-4769). Відповідно з умовами договору, ФОП [PERSON] повинен був надати послуги з підбору, транспортування, митного оформлення та сертифікації придбаного транспортного засобу. Марка, модель, рік виробництва ТЗ та інші обов`язкові умови обумовлюються в п. 9.1 даного Договору. Пунктом 9.1 Договору передбачено наступне: \~ \~ \~ \~«- вид транспортного засобу: Кросовер; марка та модель ТЗ: Skoda Kodiaq; рік випуску: від 2016 року; вид коробки передач: Автомат; діапазон пробігу: до 200 000 км - додаткова інформація та побажання: комплектація по узгодженню з клієнтом, без ДТП, колір по узгодженню з клієнтом; бюджет під ключ $ : 20000$-23000$». У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов`язаний якісно виконати роботу (надати послуги) по договору. Однак ФОП [PERSON] цього не зробив. Під час\~надання послуг\~стало очевидним,\~що їх\~не буде\~виконано згідно\~з умовами\~договору з\~вини ФОП\~ [PERSON] ,\~оскільки за\~час дії\~договору (понад\~місяць)\~йому не\~було запропоновано\~жодного варіанту\~транспортного засобу,\~який обумовлений\~у договорі\~(Skoda\~Kodiaq).\~Він призначив\~виконавцю відповідний\~строк для\~усунення недоліків,\~але Виконавцем\~невиконані ці\~вимоги у\~визначений строк.\~Відповідно до\~ст.\~10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~він відмовився\~від договору\~№ 26-03.25\~від 26\~березня 2025\~року про виконання робіт (надання послуг) і поставив вимогу про повернення попереднього платежу або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Звернувшись до виконавця послуг, ФОП [PERSON] не виконав його вимоги, чим порушив його права, установлені ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, 22 квітня 2025 року ним було направлено претензію про невиконання умов договору ФОП [PERSON] 29 квітня 2025 року від ФОП [PERSON] отримано відповідь на претензію, в якій останній зазначив наступне: «зобов`язання зі сторони виконавця за договором виконувались належним чином, відповідно до його умов та в межах строків, узгоджених сторонами. Вам неодноразово надавались варіанти транспортних засобів, які відповідали критеріям пошуку та заздалегідь були обговорені з вами». Із зазначеною ФОП [PERSON] позицією він погодитись не може, оскільки жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі (Skoda Kodiaq) йому не було запропоновано. Альтернативні варіанти, запропоновані ФОП [PERSON] , не влаштували його за рядом критерій (стан транспортного засобу, ціна, терміни поставки, тощо). Також ФОП [PERSON] у відповіді на претензію вказує, що «відбір автомобілів, їх попередній аналіз, консультація та супровід є частиною наданих послуг, що виключає повернення авансового платежу». Із вказаним твердженням ФОП [PERSON] він не погоджується, оскільки фактично ФОП [PERSON] не надав послуги, які передбачені Договором, оскільки варіантів автомобіля Skoda Kodiaq йому не було запропоновано, а відтак послуги по транспортуванню, митному оформленні та сертифікації придбаного ТЗ взагалі не надавались. Тривалим невиконанням відповідачем ФОП [PERSON] зобов`язань за договором йому спричинено моральних страждань, що виразились у тяжкому душевному стані, зміні самопочуття, загальному пригніченому стані, втраті спокою, знервованості, сорому перед оточуючими. З врахуванням наведеного позивач просить: розірвати договір про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу № 26-03.25 від 26 березня 2025 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) сплачені грошові кошти за договором про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу № 26-03.25 від 26 березня 2025 року у сумі 20700 грн. на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ); стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) 5000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду подали відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просили відмовити. У відзиві представник відповідача зазначив, що одразу після підписання договору, відповідач приступив до виконання першого етапу Договору, а саме до підбору автомобіля для позивача. Виконавцем неодноразово надавались варіанти транспортних засобів, які відповідали критеріям пошуку та заздалегідь були обговорені з позивачем, тому зобов`язання зі сторони виконавця виконувалися належним чином. Таким чином, виконавцем були вжиті всі необхідні дії для виконання зазначеного Договору, а також понесені витрати, пов`язані з його виконанням (замовлення звітів, огляд авто тощо). Позивач не повідомив відповідача в письмовій формі про своє бажання розірвати договір, отримати назад попередній платіж, та у зв`язку із раптовим небажанням отримувати послугу з підбору автомобіля, у позивача не виникло право на повернення попереднього платежу. Не надано позивачем і жодного доказу спричинення йому моральної шкоди, його душевних страждань, та на підтвердження заявлених вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 26.03.2025 року між [PERSON] "Замовником" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] "Виконавцем" було укладено Договір про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу. Згідно п.1.1. вказаного Договору, замовник доручає і оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуг в обсязі і на умовах, передбачених цим Договором. Замовник підтверджує Виконавцю своє бажання і готовність придбати транспортний засіб (далі за Договором - ТЗ), а Виконавець надає послуги з підбору, транспортування, митного оформлення та сертифікації придбаного ТЗ. Марка, модель, рік виробництва ТЗ та інші обов`язкові умови обумовлюються в п.9.1 даного Договору. З метою виконання п.1.1 цього Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання здійснити наступні дії: своїми силами, протягом терміну дії цього Договору, підібрати і запропонувати Замовнику на вибір до 30 транспортних засобів, відповідних опису в п.9.1 цього Договору; виконати доставку узгодженого ТЗ за адресою узгодженою із Замовником, та вказаною у п.9.2 цього Договору; виконати митне оформлення ТЗ згідно чинного законодавства України; провести сертифікацію ТЗ згідно чинного законодавства України (п.1.2 Договору). Пунктом 9.1 Договору передбачено наступне: вид транспортного засобу: Кросовер; марка та модель ТЗ: Skoda Kodiaq; - рік випуску: Від 2016 року; вид коробки передач: Автомат; - діапазон пробігу: до 200 000 км - додаткова інфомація та побажання: Комплектація по узгодженню з клієнтом, без ДТП, колір по узгодженню з клієнтом; Бюджет під ключ $ : 20000$-23000$». Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] 26.03.2025р. були перераховані грошові кошти ФОП [PERSON] в сумі 20700 грн. (платіжна інструкція від 26 березня 2025 року, код документа 8373-7505-7883-4769). Відповідно до п.4.2 Договору, у разі розірвання договору з ініціативи Клієнта до участі виконавця в аукціоні із закупівлі автомобіля в Європі, але після початку здійснення підбору Виконавцем автомобіля, Клієнт зобов`язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі, а Виконавець зобов`язаний протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення повернути Клієнту суму оплати першого етапу за вирахуванням винагороди та банківської комісії. 22.04.2025 року [PERSON] на адресу відповідача було направлено претензію, в якій з врахуванням того, що йому не було запропоновано жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі (Skoda Kodiaq), повідомив, що він відмовляється від договору № 26-03.25 від 26 березня 2025 року про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, і вимагає повернути йому попередній платіж 20700грн., або доручити виправлення недоліків третій особі за його рахунок. Відповідачем 29.04.2025 року було надано відповідь позивачу на його претензію, в якій повідомлено, що підстав для повернення авансу немає. Разом з цим, вони готові за його бажанням, продовжити надання послуг згідно зазначених домовленостей. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»: виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Тобто, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про захист прав споживачів", продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача\~не було\~подано суду\~належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~належного виконання\~своїх зобов`язань\~за договором\~№ 26-03.25\~від 26.03.2025\~року про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, а саме підбору транспортного засобу відповідно до опису в п.9.1 Договору. Не підтверджує вказаних обставин і надана суду переписка між сторонами у месенджері, оскільки не містить даних про транспортні засоби, які б відповідали опису у п.9.1 Договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує як характер моральних страждань позивача, так і їх тривалість та вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн. відповідатиме засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що настали для позивача, який зазнав моральних страждань внаслідок невиконання своїх зобов`язань відповідачем, та у зв`язку із цим необхідністю вживання заходів для відновлення порушених прав. При цьому позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача призвели до його тяжкого душевного стану, зміни самопочуття, загального пригніченння стану, втрати спокою, знервованості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, і слід: розірвати договір по підбору та доставці транспортного засобу № 26-03.25 від 26.03.2025 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] сплачені грошові кошти за договором про надання послуг по підбору та доставці транспортного засобу № 26-03.25 від 26.03.2025 року в сумі 20700грн. та 2000грн. моральної шкоди, а всього разом 22700грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2281,05грн. (1211,20грн. за немайнову вимогу; за майнову вимогу 1069,85грн. (25700 / 100 = 257; 22700грн./ 257= 88,33%; 1211,2/100 х 88,33%). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial