Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (далі скорочено ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ») звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 15.01.2025, в якій просив суд: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №4117157 від 06.11.2023 у загальному розмірі 111\~347 грн. 09 коп., що включає: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 15\~682 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 68 375 грн. 70 коп., заборгованість по процентам, нарахованим ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів 27 288 грн. 40 коп.; стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та 10\~000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у Розділі 6 «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ITC товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», викладений алгоритм дії фізичних осіб з якими укладається Кредитний договір в електронній формі. Кредитний договір з клієнтом (споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або Мобільний застосунок «Credit7». З метою укладення кредитного договору сторонами здійснюються ряд передбачених дій. Без здійснення таких дій позичальником кредитний договір не був би укладеним сторонами, отже цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідає внутрішній волі позичальника. \~ \~ \~ \~06.11.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4117157 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати [PERSON] грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили такі умови кредитування: тип кредиту кредит, сума кредиту 16 000 грн. 00 коп. (п.1.2 договору), строк кредиту 350 днів з 06.11.2023 до 21.10.2024; періодичність платежів кожні 30 днів (п.1.3 договору); кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , емітованої АТ «ОТП БАНК», яку [PERSON] вказано особисто під час укладення договору (п.2.1 договору). Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 16 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (детальна інформація викладена в розділі 4. «Щодо зарахування грошових коштів на платіжну карту відповідача»). \~ \~ \~ \~Відповідно до реквізитів договору №4117157 від 06.11.2023, укладеного між сторонами, відповідач підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М012». Таким чином, [PERSON] має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору про переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення». \~ \~ \~ \~ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконало в повному обсязі, а саме, видало кредит у розмірі, встановленому договором шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок, вказаний позичальником при укладенні договору. Зі свого боку, [PERSON] підтвердила виникнення у неї зобов`язань перед кредитором відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. У подальшому, позичальник всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. За період з 06.11.2023 до 26.07.2024 [PERSON] нараховані проценти за користування кредитом у сумі 80\~265 грн. 82 коп. У зазначений період відповідачем здійснено платежі на рахунок кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 317 грн. 01 коп. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 11\~890 грн. 12 грн. У результаті цього станом на 26.07.2024 заборгованість по процентам за користування кредитом склала 68\~375 грн. 70 коп., заборгованість за тілом кредиту 15\~682 грн. 99 коп. Враховуючи невиконання [PERSON] своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №4117157 від 06.11.2023, загальна сума заборгованості склала 84\~058 грн. 69 коп., з яких: заборгованість з тіла кредиту 15 682 грн. 99 коп., заборгованість за процентами 68 375 грн. 70 коп. Відповідно до умов п.1.3 договору строк кредиту становить 350 днів: з 06.11.2023 до 21.10.2024; станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 №26/07/2024, строк дії договору №4117157 від 06.11.2023 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та [PERSON] , ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 до 21.10.2024 (87 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2% щоденно, у сумі 27 288 грн. 40 коп. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №4117157 від 06.11.2023 загальною сумою 111\~347 грн. 09 коп., що включає: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 15\~682 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 68 375 грн. 70 коп., заборгованість по процентам, нарахованим ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів 27 288 грн. 40 коп. Ухвалою суду від 17.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Зважаючи на достатність обсягу наявних у справі доказів для ухвалення рішення та відсутність заяв з боку представника позивача про підтримання попередньо поданого клопотання в порядку ст.84 ЦПК України, суд не вбачає доцільності у витребуванні заявлених позивачем доказів, а відтак подане ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» клопотання про витребування доказів слід залишити без задоволення. Представник позивача про свою участь в судовому засіданні не заявив, згідно з клопотанням, направленим через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, будучи неодноразово повідомленою належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву на позов не скористалася, причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк та неявку в судове засідання, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №4117157 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати [PERSON] грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Приписами п.1.1 договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІКС товариства. За взаємною згодою, сторони погодили такі умови кредитування: тип кредиту кредит, сума кредиту 16 000 грн. 00 коп. (п.1.2 договору), строк кредитування 350 днів з 06.11.2023 до 21.10.2024; періодичність платежів кожні 25 днів (п.1.3 договору); кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яку [PERSON] вказано під час укладення договору (п.2.1 договору). Відповідно до п.1.4 договору, сторони узгодили, що за користування кредитом нараховуються проценти за фіксованою ставкою на таких умовах: п.1.4.1) стандартна процента ставка становить 2% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; п.1.4.2) знижена процентна ставка становить 1,3% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо Клієнт до 30.11.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки; п.1.4.3) розмір процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії договору, може бути змінений у бік зменшення для клієнта у випадку та на умовах визначених в пп.1.4.2 договору, зокрема, у випадку отримання клієнтом знижки на стандартну процентну ставку. Якщо клієнт не отримав індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку відповідно до програми лояльності, цей підпункт договору до клієнта не застосовується. Як визначено п.4.1 договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 договору. Цього ж дня [PERSON] була ознайомлена з таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також паспортом споживчого кредиту, який містить деталізовану інформацію про умови кредитування, загальну вартість кредиту у разі застосування зниженої процентної ставки та стандартної процентної ставки. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання нею електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «М012». При укладенні договору позичальник здійснила у відповідній послідовності усі дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. У п.9.7 кредитного договору зазначено, що цей договір та Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомилася з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст договору про споживчий кредит №4117157 від 06.11.2023, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет, тобто в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам\~ЦК України,\~Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , її персональні дані, засоби мобільного зв`язку, адресу електронної пошти, на яку було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів. Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договору внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору, під час його підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №4117157 від 06.11.2023 кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 16 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] (вказану нею особисто при укладенні договору), що підтверджується довідкою платіжного партнера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від №747-2607 від 26.07.2024. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконало в повному обсязі, а саме, видало кредит у розмірі, встановленому договором про споживчий кредит №4117157 від 06.11.2023. Зі свого боку, [PERSON] підтвердила виникнення у неї зобов`язань перед кредитором відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористалася правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин. Однак, позичальник [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Як слідує з розрахунку заборгованості станом на 26.07.2024, загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 26.07.2024 складає 84\~058 грн. 69 коп., з яких: заборгованість з тіла кредиту 15 682 грн. 99 коп., заборгованість за процентами 68 375 грн. 70 коп. В межах вказаного періоду [PERSON] здійснила такі платежі: 67 грн. на погашення тіла кредиту та 4\~784 грн. погашення процентів 28.11.2023, та востаннє 21.12.2023 на погашення тіла кредиту 250 грн. 01 коп. та 7\~106 грн. 12 коп. на погашення процентів, загалом сплативши 12\~207 грн. 13 коп. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростований, проценти товариством розраховано у повній відповідності до умов укладеного кредитного договору, а саме, із застосуванням стандартної ставки в межах періоду кредитування до закінчення строку дії договору. Загальний розмір нарахованих товариством процентів відповідає розміру заборгованості по процентам, зазначеній у розрахунку, проведеному ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Власного контррозрахунку на його спростування сторона відповідача не навела. У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно з ч.1\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №4117157 від 06.11.2023, загальна сума заборгованості склала 84\~058 грн. 69 коп., з яких: заборгованість з тіла кредиту 15 682 грн. 99 коп., заборгованість за процентами 68 375 грн. 70 коп. Факт відступлення прав вимоги підтверджується копією договору факторингу, актом прийому-передачі реєстру боржників (додаток №2 до договору), платіжною інструкцією до договору факторингу та витягом з реєстру боржників від 24.07.2024 (додаток №1 до договору факторингу), де вимоги до [PERSON] включені за порядковим №1140. Відповідно до приписів ст.ст.514, 516\~ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється\~без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення останнього до суду.\~ Як слідує з розрахунку заборгованості за період з 27.07.2024 до 21.10.2024, наданого ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 №26/07/2024, строк дії договору №4117157 від 06.11.2023 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та [PERSON] , ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 до 21.10.2024 (87 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2% щоденно, у сумі 27 288 грн. 40 коп. Таке донарахування процентів суд вважає правомірним, оскільки здійснене воно дійсним кредитором в межах строку дії договору та у повній відповідності до його умов. Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі із стягненням з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за кредитним договором №4117157 від 06.11.2023 у загальному розмірі 111\~347 грн. 09 коп., що включає: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 15\~682 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 68 375 грн. 70 коп., заборгованість по процентам, нарахованим ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів 27 288 грн. 40 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить із задоволення заявлених вимог у повному обсязі, а тому понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронній формі) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд зауважує, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, доведеним, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг. Клопотань про їх зменшення або незгоду з інших підстав відповідач не подавала.

Outcome: approved