Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

у травні2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 05.09.2023р. між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 06698-09/2023 за умовами якого останній отримав грошові кошти на картковий рахунок, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки. 21.10.2024р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21102024 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано права вимоги до боржників, у тім числі і за кредитним договором з [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 21.10.2024 до договору факторингу №21102024 від 21.10.2024р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 150 000,00 грн., з яких: 15 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 135\~000,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.10.2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 150 000,00 грн та понесені судові витрати. У встановлений законом строк представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача нарахованих відсотків по кредитному договору на загальну суму 135\~000,00 грн та понесених судових витрат зі сплати судового збору. З урахуванням того, що на момент укладення кредитного договору від 05.09.2023 №06698-09/2023 та по теперішній час відповідач був та є військовослужбовцем Збройних Сил України, ячкий був призваний на військову службу за мобілізацією, що підтверджується наданими копіями військовго квитка, посвідчення УБД, довідки військової частини [NUMBER] , а сам кредитний договір укладений з позивачем є договором споживчого кредитування, тому відповідно до положень ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нарахування відповідачу процентів за користування кредитом по вказаному договору позики є незаконним. Таким чином, вимога позивача стягнути з відповідача нараховані відсотки по кредитному договору на загальну суму 135\~000,00 грн є безпідставною та не підлягає задоволенню, а також у зв`язку із наявністю у відповідача пільги, передбаченої п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», сплачена позивачем сума судового збору не може бути стягнута з відповідача, оскільки такі судові витрати компенсуються за рахунок держави (а.с.48-49). 30.05.2025 представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позову та посилається на те, що відповідачем укладено договір щодо отримання кредитних коштів, у відповідності до умов якого, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаного позичальником при укладанні договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зауважує, що для укладення договору в електронному вигляді дані вносилися шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Отже, у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на наданий позичальником номер мобільного телефону. Враховуючи порядок отримання кредитних коштів, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір не було б укладено, що і є доказом фактичного підписання оригіналів кредитного договору та надання йому примірника оригіналу договору. Отже, позивачем доведено факт укладання вищевказаного договору відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Зі змісту кредитного договору вбачається, що жодної з умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесено не було. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Правилами надання коштів, відповідачем при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку відповідача щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час його підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов кредитного договору у відповідача булла можливість відмовитися від підписання данного договору, якою він не скористався. Інформація надана первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора. Підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Також відповідач розумів розмір нарахування процентівдаючи згоду на отримання кредитних коштів. Також представник позивача наголошує, що учасник справи має право подати до суду власний розрахунок, або висновок експерта. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги.Клопотання про проведення експертизи відповідач суду не заявив, доказів про повернення кредитних коштів суду також не надав. Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання договору позики між відповідачем та первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості відповідача, вказаної у позовній заяві. Відповідач розумір розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути позивач, нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою, передбаченою кредитним договором. Щодо соціального і правового захисту військовослужбовців, представник позивача зазначив, що відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги. Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також відсотків за користування кредитом, відповідач зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати підтверджуючі документи для призупинення їх нарахування про що отримати відповідний документ про призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Отже, на підставі вищевикладеного встановлено, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що відповідач не повідомив первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем, та що на нього ноширюються норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, позивач повідомляє, що положення Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містять норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю в нього статусу учасника бойових дій (а.с.55-67). Ухвалою від 26.05.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 37). У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно, шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 40-43,46,47, ), просить судові засідання проводити без його участі (а.с. 4, 67). У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитом та судового збору, покликаючись на те, що відповідач є військовослужбовцем, мобілізований до ЗСУ 06.04.2022 року, а тому проценти не підлягають стягненню, як і судовий збір, від сплати якого відповідач звільнений. Суд, з`ясувавши правову позицію позивача, заслухавши представника відповідача, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 05.09.2023 [PERSON] уклав з ТОВ «Аванс Кредит» договір про надання фінансового кредиту № 06698-09/2023, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти у сумі, визначеній договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с.5-8). Згідно з п.п.1.1, 1.2 договору сума кредиту становить 15\~000,00 грн, строком на 360 днів з 05.09.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування 29.08.2024 (а.с.5). Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, також клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів (п.п.1.4.1, 1.5 Договору) (а.с.5). Сторони погодили Графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в якому зазначені кількість днів у розрахунковому періоді, сума платежу за розрахунковий період, проценти за користування кредитом (а.с.9 на зв.-10). Згідно паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом складають135\~000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за увесь строк користування кредитом складає 150\~000,00 грн, реальна річна процентна ставка 133859,83% річних (а.с.11-12). За повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 05.09.2023 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 15\~000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 281257850 (а.с.13). 21.10.2024р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21102024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс Кредит» (а.с.14-16). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 21.10.2024 року, ТОВ «Аванс Кредит» переданий Реєстр боржників відповідно, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості (а.с.17). Як вбачається з Реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 150 000,00 грн (а.с.18). Згідно з розрахунком заборгованості наданого ТОВ «Аванс Кредит» заборгованість [PERSON] складає 150\~000,00 грн, з яких: 15\~000,00 грн сума заборгованості за кредитом, 135\~000,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.19-21). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Аванс\~Кредит»,укладено договір про надання фінансового кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Щодо стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором №103860405 від 20.08.2023 року, суд враховує наступне. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини). Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Як вбачається з наданих представником відповідача документів, а саме: військового квитка серії [NUMBER] , виданого 06.04.2022, довідки №25896 від 09.07.2024, виданої командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 19.06.2024, посвідчення серії [NUMBER] Управління персоналу штабу військової частини [NUMBER] , [PERSON] дійсно проходить військову службу з 07.04.2022 по теперішній час та є учасником бойових дій (а.с.51-53). Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18. За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі N 642/548/21. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором №06698-09/2023 від 05.09.2023 в сумі 135\~000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та пені (неустойки) в особливий період. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково в розмірі 15 000,00 грн. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 302,80 грн. Щодо доводів представника відповідача про звільнення відповідача від сплати судового збору, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати збору, зокрема, звільняються: 1) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12); 2) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13). На підставі викладеного,

Outcome: partial