Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] (надалі - позивач) зареєстрований та постійно проживає у житловому будинку [ADDRESS] . Водночас, [PERSON] проживає у спірному будинку після сплати коштів його власнику [PERSON] , з яким досягнуто домовленості про укладення в подальшому договору купівлі-продажу будинку. Зокрема, позивачем в рахунок вартості майна [PERSON] передано грошові кошти в сумі 30000 грн., що підтверджується власноруч складеною 26.05.2014 розпискою. Актом приймання-передачі від 26.05.2014 встановлено, що після отримання коштів [PERSON] звільнив житловий будинок від особистих речей домашньої обстановки і вжитку та передав позивачу оригінали технічної документації і правовстановлюючих документів на нього (технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, договір дарування жилого будинку від 14.05.2004 № 389), а також ключі від будинку. В подальшому, 14.08.2023 позивач та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку у простій письмовій формі, з умовою його нотаріального посвідчення. Згідно з листом приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С. № 174/01-16 від 25.12.2024, [PERSON] не прибував в обумовлені дати для нотаріального посвідчення договору. При цьому, [PERSON] помер [INFO] , що свідчить про відсутність можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку від 14.08.2023. Починаючи з травня 2014 року, спірний будинок перейшов у володіння та розпорядження позивача, який обслуговує його, проводить в ньому поточні та капітальні ремонтні роботи, сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги та за власні кошти утримує будинок у придатному для проживання стані. Позивач впродовж більше 10 років відкрито, безперервно і добросовісно володіє житловим будинком [ADDRESS] . Оскільки позивач добросовісно заволодів вказаним будинком та продовжує ним користуватись понад десять років, то в силу положень ст. 344 ЦК України має право на визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Також позивачу стало відомо, що спадщину після смерті [PERSON] прийнято та оформлено його дітьми [PERSON] (надалі - Відповідач-1) та [PERSON] (надалі - Відповідач-2). Із матеріалів спадкової справи № 150/2023, заведеної приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихоня В.А., вбачається, що до складу спадкового майна, на яке відповідачам видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спірний житловий будинок не входить. Враховуючи вищевикладене та з метою захисту власних прав та інтересів, позивач вимушений звертатись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позивач просить визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним сторонами. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] .. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просить, у зв`язку із визнанням відповідачами позову, судове засідання призначене на 26.06.2025 року, проводити без участі позивача та його уповноваженого представника адвоката Науменка І.Ф., зняти з розгляду заяву про виклик свідків. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи №384/126/25 без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Наслідки подання даної заяви відомі та зрозумілі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи №384/126/25 без її участі. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Наслідки подання даної заяви зрозумілі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач зареєстрований, адреса місця проживання: [ADDRESS] (а.с.17). Довідкою Вільшанської селищної ради № 01-21/73/1 від 18.02.2025, витягом з реєстру територіальної громади № 2024/004095808 від 24.04.2024 та довідкою про реєстрацію місця проживання № 370 від 18.08.2020 підтверджується, що починаючи з 2014 року, тобто більше ніж 10 років, позивач разом із сім`єю постійно та безперервно проживає у домоволодінні, адреса місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 17, 33, 180). У відповідності до копії договору дарування жилого будинку від 14.05.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменком Ф.С., зареєстрованого в реєстрі за №389, гр. [PERSON] (дарувальник) передає майно у власність гр. [PERSON] (обдаровуваному) безоплатно. Житловий будинок, що відчужується за даним договором розташований в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 0,50 га (а.с.18-19). [PERSON] проживає у спірному будинку після сплати коштів його власнику [PERSON] , з яким досягнуто домовленості про укладення в подальшому договору купівлі-продажу будинку. Зокрема, позивачем в рахунок вартості майна [PERSON] передано грошові кошти в сумі 30000 грн., що підтверджується власноруч складеною 26.05.2014 розпискою (а.с.20). Актом приймання-передачі від 26.05.2014 встановлено, що після отримання коштів [PERSON] звільнив житловий будинок від особистих речей домашньої обстановки і вжитку та передав позивачу оригінали технічної документації і правовстановлюючих документів на нього (технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, договір дарування жилого будинку від 14.05.2004 № 389), а також ключі від будинку (а.с.21, 22-28). В подальшому, 14.08.2023 року позивач та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку у простій письмовій формі, з умовою його нотаріального посвідчення (а.с.29-30). Цього ж дня, позивачем вручено [PERSON] повідомлення про необхідність з`явлення до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С. на 11 год. 00 хв. 21.08.2023 або інші альтернативні дати і час для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (а.с.31). Згідно з листом приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С. № 174/01-16 від 25.12.2024, гр. [PERSON] в період з 14.08.2023 року по 04.09.2023 року до приватного нотаріуса Науменка Ф.С. за вчиненням нотаріальних дій, а саме нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , не звертався (а.с.32). [PERSON] помер [INFO] , що свідчить про відсутність можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку від 14.08.2023. Із матеріалів спадкової справи №150/2023, заведеної приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихоня В.А., вбачається, що до складу спадкового майна, на яке відповідачам видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спірний житловий будинок не входить (а.с.34-178). Судом встановлено, що позивач з травня 2014 року постійно, безперервно та відкрито володіє житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 13, 14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним житловим будинком та більше десяти років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved