Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до [PERSON] , та з урахуванням ухвали про прийняття заяви про збільшення позовних вимог від 05.11.2024 просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану у наслідок його протиправних дій (правопорушення) матеріальну шкоду на загальну суму 858 747,34 грн., а саме: - вартість відновлювального ремонту після ДТП, яка мала місце 23.04.2020 р., транспортного засобу марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 785 547,34 грн; - витрати, пов`язані з проведення товарознавчої оцінки ступеня та вартості пошкодження в результаті ДТП автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну суму 2000 грн.; - витрати, пов`язані з отриманням [PERSON] медичної допомоги та лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих в результаті вказаної ДТП від 23.04.2020 р., на загальну суму 2000 грн.; - витрати, пов`язані з винайманням транспортного засобу на час ремонту пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , для забезпечення життєдіяльності сім`ї [PERSON] , на загальну суму 69 200 грн. - моральну шкоду на загальну суму 50 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог (а.с.93-103 т.2) вказано, що 23 квітня 2020 року близько 22 год. 33 хв., на перехресті вулиць Покровська та Героїв Чорнобиля, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] та автомобілем марки «Ssang Yong Кугоп», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] . Внаслідок даної події обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді забою, численних саден нижньої третини лівої гомілки, цефалічний синдром та був госпіталізований до травматологічного відділення КУ «ЦМЛ» №1. З даного приводу здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020060020001880 за ч. 1 ст. 286 КК України, яке 15.09.2020 закрито. Богунським районним судом м. Житомира у судовій справі № 295/12471/20 ухвалено постанову від 26.01.2021 p., якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом ДТП 23 квітня 2020 року та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 249 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 цього Кодексу. Вказана постанова залишена в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 19.08.2022 у справі № 295/12471/20. Оскільки у вчиненні ДТП винен саме [PERSON] та було понесено витрати він має їх відшкодувати Ухвалою суду від 19.01.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. 14.02.2025 представник відповідача подав заперечення проти позову вказуючи, що не враховано: - що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, обидва учасники рухалися на зелене світло, постанову про закриття кримінального провадження скасовано, відсутні докази витрат на найм автомобіля та не обгрунтовано моральну шкоду; з огляду на викладене просить відмовити в задоволенні позову. 14.08.2024 представник позивача подав клопотання про зміну предмету позову, яке фактично було заявою про збільшення позовних вимог щодо щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди з 803181,60 грн до 858747,34 грн (а.с.93-104 т.2) Ухвалою від 05.11.2024 клопотання задоволено, суд прийняв заяву про збільшення позовни вимог щодо стягнення матеріальної шкоди з 803181,60 грн до 858747,34 грн (а.с.133) 17.12 2024 представник позивача - адвокат Арапов О.О. подав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - АТ "Страхова група "ТАС", яке 17.04.2025 за його ж заявою залишено без розгляду (а.с.155-158, 211,212 т.2) 17.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду. 23.06.2025 представник позивача - адвокат Арапов О.О. наполягав на задоволенні позову з мотивів та підстав, що в ньому викладені вказуючи, що оскільки судовими рішеннями встановлено, що в ДТП винен саме [PERSON] він має відшкодувати матеріальну шкоду позивачеві а токож і моральну, яку позивач оцінив у 500000,00 грн . Представник відповідача - адвокат Луговський Ю.В. вказав, що наразі сторона відповідача визнає позов частково, а саме щодо необхідності відшкодування 443636,00 гривень матеріальної шкоди та 10000,00 гривень моральної шкоди . Представник вказав, що вартість відновлювального ремонту після ДТП 23.04.2020 марки TOYOTA, моделі «C-HR» складає 785,547,34 грн. У висновку експерта від17.07.2024 за №22368/23-54, вказано, що вартість неушкодженого КТЗ марки TOYOTA, моделі «C-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 743095,56 гривень, а ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 169459,56 гривень. Тобто автомобіль фізично знищений, а відповідач не заявляв клопотання про передачу йому залишків ТЗ відповідно шкода має розраховуватися за винятком залишків (743095,56 гривень- 169459,56 гривень=573636,00 гривень) Крім того цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована тому шкода має відшкодовуватися ним за мінусом суми страхового відшкодування в даному випадку- 130000,00 грн (573636,00 гривень - 130000,00 гривень=443636,00 гривень. Всі інші витрати є недоведеними. Так витрати в сумі 2000,00 грн на пов`язані з проведення товарознавчої оцінки ступеня та вартості пошкодження в результаті ДТП автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», не підтверджені договором, квитанцією та актом виконаних робіт. Витрати, пов`язані з отриманням [PERSON] медичної допомоги та лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих в результаті вказаної ДТП від 23.04.2020 р., на загальну суму 2000 грн не підтверджені відповідними квитанціями, призначеннями лікарів. Витрати, пов`язані з винайманням транспортного засобу на час ремонту пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , для забезпечення життєдіяльності сім`ї [PERSON] , на загальну суму 69 200 грн. не підтверджені оскільки [PERSON] не міг надавати такі послуги бо вони є ліцензійними, а він не має такої ліцензії та в його декларації відсутні такі доходи. Відповідач повністю підтримав свого представника та зазначив, що визнає позовні вимоги в частині 443636,00 гривень матеріальної шкоди та 10000,00 гривень моральної. 23.06.2025 суд оголосив перерву у розгляді справи до 24.06.2025 де суд мав оголосити письмові докази та провести судові дебати. 24.06.2025 сторони чи їх представники до суду не з`явилися, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Суд вислухавши сторони та їх представників дослідивши письмові докази встанови наступні обставини та відповідно них визначив правовідносини. Позивач [PERSON] \~ [INFO] ,\~документований паспортом\~громадянина України,\~має \~картку платника\~податків [NUMBER] \~(а.с.15-16\~т.1)\~ він\~є власником транспортного засобу марки «Toyota», моделі «C-HR», 2017 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.17 т.1 ) 23 квітня 2020 року близько 22 год. 33 хв., на перехресті вулиць Покровська та Героїв Чорнобиля, сталася ДТП за участю автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] та автомобілем марки «Ssang Yong Кугоn», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] . За даним фактом здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 12020060020001880 від 24.04.2025 за ч.1 ст.286 КК України та було проведено ряд експертиз, оцінку яким надано судом під час розгляду справи №295/12471/20 15.09.2020 кримінальне провадження № 12020060020001880 від 24.04.2025 за ч.1 ст.286 КК України закрито постановою слідчого За змістом мотивувальної частини вказаної постанови, орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прийшов до висновку про те, що наслідки даної ДТП настали внаслідок можливого порушення водієм [PERSON] вимог п. 12.3. ПДР (а.с.83-87 т.1). За результами розгляду справи № 295/12471/20 щодо ДТП, що мала місце 23 квітня 2020 року близько 22 год. 33 хв., на перехресті вулиць Покровська та Героїв Чорнобиля, за участю автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] та автомобілем марки «Ssang Yong Кугоn», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] ухвалено постанову від 26.01.2021, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 249 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 цього Кодексу (а.с.64-65 т.1). Вказана постанова залишена в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 19.08.2022 у справі № 295/12471/20 (а.с.66-69). Після вчинення ДТП з метою встановлення ступеню пошкодження його транспортного засобу, автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , позивачем було замовлено товарознавчу експертизу, за результатами проведення якої судовий експерт В.С.Кудинський склав висновок №134 від 23.09.2020 згідно якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого при ДТП складає 729 981 грн. 60 коп (а.с.18-22 т.1 ). Згідно довідки наданої ФОП [PERSON] він отримав грошові кошти від [PERSON] по перерахуванню на розрахунковий рахунок в сумі 2000,00 грн 24.09.2020 за визначення розміру збитку завданого власнику КТЗ «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.88 т.1) Корольовським районним судом м.Житомира здійснювався розгляд справи №296/1571/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої ДТП, що мала місце шкоди 23 квітня 2020 року близько 22 год. 33 хв., на перехресті вулиць Покровська та Героїв Чорнобиля. [PERSON] повідомив, що в задоволенні позову відмовлено оскільки суд вставновив його вину в ДТП. 02.08.20256 суд за клопотанням сторони відповідача призначив у справі автотоварознавчу експертизу щодо вартості автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] . 17.07.2024 надано висновок експерта №22368/23-54 з додатками (а.с.44-74 т.2) згідно якого: - вартість неушкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] до ДТП яка сталася 23.04.2020 - 743095,56 грн; - вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020- 785547,34 грн; - вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020- 743095,56 грн; - ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020 складала 169459,62 грн За клопотанням представника позивача - адвоката Арапова О.О. було витребувано докази щодо страхування цивільно- правової відповідальності відповідача. 05.11.2025 представник [PERSON] - адвокат Луговський Ю.В. надав докази, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6770675 від 01.11.2011 зі строком дії полісу з 02.11.2019 по 01.11.2020 в межах 130000,00 грн (а.с.129) Таким чином суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди завданої ДТП, що регулюється нормами ЦК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог суд прийшов наступного. Згідно ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. При цьому, ч.1 ст. ц ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч.1 ст.5 ЦПК України) Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. ( ч.1,2,3,4 ст.12 ЦПК України) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.5 ст.82 ЦПК України) Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України) У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Ураховуючи, що постановою суду в справі про адміністративне правопорушення №295/12471/20, яка набрала законної сили 19 серпня 2022 року, встановлено вину лише позивача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, і цей факт має преюдиційне значення, суд у цій справі не має права вдаватись до з`ясування обставин наявності вини у відповідача [PERSON] з метою встановлення підстав для відшкодування завданої позивачу шкоди, та, відповідно, встановлювати наявність чи відсутність такої вини відповідача з аналізу інших доказів, оцінка яким вже була надана судом апеляційної інстанцій під час розгляду справи №295/12471/20. Отже не підлягає доказуванню, що ДТП, що мала місце 23 квітня 2020 року близько 22 год. 33 хв., на перехресті вулиць Покровська та Героїв Чорнобиля, за участю автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] та автомобілем марки «Ssang Yong Кугоn», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] сталася з вини [PERSON] . Позивач стверджує, що з [PERSON] підлягає стягненню: - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 785 547,34 грн; - витрати, пов`язані з проведення товарознавчої оцінки ступеня та вартості пошкодження в результаті ДТП автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну суму 2000 грн.; - витрати, пов`язані з отриманням [PERSON] медичної допомоги та лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих в результаті вказаної ДТП від 23.04.2020 р., на загальну суму 2000 грн.; - витрати, пов`язані з винайманням транспортного засобу на час ремонту пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , для забезпечення життєдіяльності сім`ї [PERSON] , на загальну суму 69 200 грн. - моральна шкодана загальну суму 50 000,00 грн. та судові витрати. Щодо стягнення вартості сть відновлювального ремонту в сумі 785 547,34 грн; 17.07.2024 надано висновок експерта №22368/23-54 з додатками (а.с.44-74 т.2) згідно якого: - вартість неушкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] до ДТП яка сталася 23.04.2020 - 743095,56 грн; - вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020- 785547,34 грн; - вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020- 743095,56 грн; - ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020 складала 169459,62 грн Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Як убачається\~з матеріалів\~справи,цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6770675 від 01.11.2011 зі строком дії полісу з 02.11.2019 по 01.11.2020 в межах 130000,00 грн (а.с.129) За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. За висновком\~експерта \~вартість \~автомобіля марки\~«TOYOTA»\~моделі «С-HR»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] до ДТП яка сталася 23.04.2020 - 743095,56 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020- 785547,34 грн; Таким чином, ремонт автомобіля«TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020 складала 169459,62 грн Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП Таку позицію Постанова ВП ВС від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 Оскільки позивач не передав залишки транспортного засобу автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020 , а право відповідача вимагати передати залишки є диспозитивним то відповідно за відсутності такого клопотання позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП ( 743095,56 грн вартість автомобіля до ДТП - 169459,62 грн вартість автомобіля після ДТП= 573635,94 грн Також не має відшкодовувати відповідач і суму страхового відшкодування передбаченому полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу №АО/6770675 від 01.11.2011, що в межах 130000,00 грн (573635,94 грн -130000,00 грн = 443635,94 грн Саме таку суму має відшкодувати [PERSON] позивачу [PERSON] в рахунок матеріальної шкоди за фізично знищений автомобіль марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП яка сталася 23.04.2020. Щодо стягнення витрат, пов`язаних з проведення товарознавчої оцінки ступеня та вартості пошкодження в результаті ДТП автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну суму 2000 грн.. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Саме такі вимоги до доказів містяться в ст.76-81 ЦПК України. Після вчинення ДТП з метою встановлення ступеню пошкодження його транспортного засобу, автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , позивачем було замовлено товарознавчу експертизу, за результатами проведення якої судовий експерт В.С.Кудинський склав висновок №134 від 23.09.2020 згідно якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого при ДТП складає 729 981 грн. 60 коп (а.с.18-22 т.1 ). Згідно довідки наданої ФОП [PERSON] він отримав грошові кошти від [PERSON] по перерахуванню на розрахунковий рахунок в сумі 2000,00 грн 24.09.2020 за визначення розміру збитку завданого власнику КТЗ «TOYOTA» моделі «С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.88 т.1) Той факт, що в основу судового рішення покладено висновки іншої експертизи не спростовують того факту, що ФОП [PERSON] не отримав грошових коштів за свій висновок. Натомість висновок експерта №22368/23-54 від 17.07.2024 підтвердив, що автомобіль «TOYOTA» моделі «С-HR», дійсно зазнав пошкоджень. З огляду на викладене суд відхиляє доводи сторони відповідача про недоведеність витрат в цій частині позову. Отже, суд вважає доведеним, що позивач поніс витрати на первісну експертизу та що її вартість склала 2000,00 грн, яку відповідач, як винуватець ДТП має відшкодувати. \~ \~ \~ \~Щодо витрат на лікування 2000 грн. в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. ( ч.1,2,3,4 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.13 ЦПК України) У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. В даному випадку доказів звернення [PERSON] за медичною допомогою після ДТП, що мала місце 23.04.2025 матеріали справи не містять. Під час розгляду справи позивач був представлений в суді професійним юристом - адвокатом, який не був позбавлений можливості при необхідності заявити клопотання про витребовування доказів із закладу охорони здоров`я якщо у позивача не збереглося доказів звернення за медичною допомогою зі спливлм часу . Разом з цим, до суду не заявлялося клопотання про витребовування таких доказів, а як вже зазначалося вище суд за своєю ініціативою докази не збирає, оскільки це може свідчити про надання переваг одній зі сторін. Щодо вимог про стягнення витрат, що пов`язані з винайманням транспортного засобу на час ремонту пошкодженого автомобіля для забезпечення життєдіяльності сім`ї [PERSON] , на загальну суму 69 200 грн. Вказані вимоги задоволенню не підлягають з тих же підстав, шо і вимоги щодо витрат на лікування, оскільки вони не підтверджені в ході розгляду справи належними та допустимими доказами, як те передбачено ЦПК України Щодо моральної шкоди. Позивач оцінив моральну шкоду завдану йому ДТП в сумі 50000,00 гривень. Відповідач погоджується, що його дії могли завдати позивачу моральної шкоди та визнає позов в цій частині на суму 10000,00 грн Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності,справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Такий підхід до розміру моральної шкоди висвітлено у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц і він є сталим Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода,сталася з вини відповідача, тому саме він має відшкодовувати спричинену позивачу моральну шкоду, є обґрунтованим. Суд вважає, що 10000,00 гривень є достатнім для відшкодування моральної шкоди за ДТП в якому не зазнав якоїсь значної шкоди позивач. Те що він змешений був перейматися судами та витрачати на це своє здоров`я на думку суду компенсується саме 10000,00 гривень, які готовий сплатити відповідач в рахунок моральної шкоди. Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Підсумовуючи, суд вважає, що визнання позивачем позову в частині матеріального збитку на суму 443635,94 грн та 10000,00 грн моральної шкоди не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому суд його приймає та окрім цього стягує 2000,00 грн, які поніс позивач на витрати експерта. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити з мотивів та підстав, що викладені в мотивувальній частині рішення. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" сплатив судовий збір в сумі 9023,20 грн. та подав попередній орієнтований розрахунок судових витрат на суму 9800,00 грн. Після збільшення позовних вимог ціна позову склала 908747,34 грн , отже судовий збір має бути сплаченим в сумі 9087,47 грн Позовні вимоги задоволені на суму 455635,94 грн отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 4524,13 грн судового збору. В дохід держави позивач має сплатити 64,27 грн оскільки ця сума не доплачена була після збільшення позовних вимог Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Сторони до початку судових дебатів заявили, що докази витрат будуть надані протягом 5днів після ухвалення рішення у справі

Outcome: approved