Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 02 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3656993. Відповідно до вказаного договору відповідачці було надано кредит у сумі 10000 грн. 00 коп. 13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги № 07Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги до відповідачки. Оскільки відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконала, станом на відступлення права вимоги сума заборгованості за кредитним договором № 3656993 від 02 червня 2021 року складається з 42313 грн. 75 коп., з яких 9700 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 31613 грн. 75 коп. сума заборгованості за процентами, 1000 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією, і позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно наявного в справі клопотання просив проводити розгляд справи у його відсутність (Т. 1 а. с. 232-233, Т. 2 а. с. 26 зворот). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась причини неявки суду не повідомила (Т. 2 а. с. 26 зворот). 25 вересня 2024 року за допомогою електронного кабінету через свого представника відповідачка подала відзив, згідно якого просила відмовити у задоволені позову, з тих підстав, що позивачем не надано доказів перерахування відповідачці коштів за кредитним договором. Також 14 листопада 2024 року подала суду заяву про застосування строку позовної давності, оскільки з 22 червня 2021 року позивач знав про порушення його права і тому станом на вересень 2024 року, час звернення з позовом до суду, строк позовної давності для позивача сплив (Т. 1 а. с. 109-111, 140). Позивач подав до суду відповідь на відзив. згідно якого заперечив доводи відповідачки щодо відсутності доказів на перерахування коштів відповідачці і тому просив позов задовольнити (Т. 1 а. с. 116-125). З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 02 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН», як позикодавцем, та відповідачкою, як позичальницею, був укладений договір про споживчий кредит №3656993, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою\~22,082\~відсотків річних\~за користування\~кредитом,\~10,00%\~комісії за\~надання кредиту\~терміном до 22 червня 2021 року (Т. 1 а. с. 18-33), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування і комісію за надання кредиту, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. Згідно платіжного доручення №47772279 від 02 червня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувала на банківську картку відповідачки 10000 грн. 00 коп. (Т. 1 а. с. 36). Як вбачається з наданої 03 червня 2025 року за ухвалою суду від 12 травня 2025 року інформації Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», на ім`я відповідачки емітовано карту № [NUMBER] , щодо рахунку [NUMBER] . З доданої до інформації виписки за вказаним рахунком від 02 червня 2021 року вбачається, що на картку відповідачки № [NUMBER] , 20 червня 2021 року надійшло 10000 грн. 00 коп., призначення платежу виплата займу Мілоан (Т. 2 а. с. 27-28). 13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено договір факторингу №07Т, за яким ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу право вимоги за договором споживчого кредиту №3656993 (а. с. 50-56). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року вбачається, що за кредитним договором №3656993 розмір заборгованості складає 42313 грн. 75 коп., з яких 9700 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 31613 грн. 75 коп. сума заборгованості за процентами, 1000 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» (Т. 1 а.\~с.\~19). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № 3656993 від 02 червня 2021 року складає 42313 грн. 75 коп., з яких 9700 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 31613 грн. 75 коп. сума заборгованості за процентами, 1000 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією (а.\~с. 21). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 3656993 від 02 червня 2021 року заборгованості у загальній сумі 42313 грн. 75 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідачки, що відсутні докази перерахування на її користь коштів за кредитним договором спростовуються вищезазначеними доказами і тому не приймаються. Що стосується заяви відповідачки про застосування строку позовної давності то суд зауважує таке. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з договору про споживчий кредит №3656993, строк його виконання було встановлено 22 червня 2021 року. Тобто з цієї дати почав свій перебіг строк позовної давності для позивача і за загальним правилом строк позовної давності спливав 22 червня 2024 року. Позивач звернувся до суду з позовом 01 травня 2024 року, що вбачається з дати формування позовної заяви в системі «Електронний суд» (Т. 1 а. с. 2). Тобто позивачем подано позов в межах строку позовної давності. При цьому суд зауважує, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначена дія воєнного стану неодноразово продовжувалась, і він діяв на момент подання позову та діє на теперішній час. Відповідно до\~п.\~19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~-\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24\~лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто строк позовної давності на момент звернення до суду з позовом для позивача був зупинений на строк дії воєнного стану. Тому суд вважає, що підстав для відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 70). Крім того, позивач вказує, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. На підтвердження вказаного позивач надає договір про надання правової допомоги №42649746 від 11 грудня 2023 року, акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20 лютого 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» щодо стягнення заборгованості, додаткову угоду 003359107571 до договору про надання правової допомоги №42649746 від 09 лютого 2024 року (а. с. 22-24, 26, 46-48). Враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК\~України;\~

Outcome: approved