Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що 18.11.2005 Сторони уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №2054. [INFO] у Сторін народився спільний син - [PERSON] , про що зроблено актовий запис №1024. У подальшому, 09.02.2010 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва між Сторонами шлюб розірвано, про що 17.11.2011 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис №263. Після розірвання шлюбу Відповідач, як батько, добровільно допомоги на утримання сина не надавав, у зв`язку із чим Позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів, та 11.07.2011 року рішенням Подільського районного суду м. Києва по справі №2-1832/11 постановлено: 1) стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів; 2) визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] ; 3) визначити порядок зустрічей батька [PERSON] з сином [PERSON] кожну першу та третю суботу місяця 10 до 18 год. З 2011 року, син [PERSON] взагалі не бачив та не спілкувався зі своїм біологічним батьком, хоча син, і Відповідач проживали у місті Києві. 3 2011 по 2020 роки син [PERSON] проживав по [ADDRESS] , відтак зі змістом відповіді Служби у справах дітей Печерської РДА в м. Києві № 105/78-14 від 03.04.2023 зазначено що [PERSON] з приводу чинення перешкод у спілкуванні з сином не звертався. 3 2020 по 2022 рр. син [PERSON] проживав по [ADDRESS] , відтак зі змістом відповіді Служби у справах дітей Гатненської сільської ради від 30.05.2023 №02-11/851 зазначено, що [PERSON] з приводу чинення перешкод у спілкуванні з сином не звертався. За змістом відповіді Служби у справах дітей Оболонської РДА м. Києва № 10413-1050 від 03.04.2023, як органу опіки за місцем проживання батька зазначено, що [PERSON] з приводу чинення перешкод у спілкуванні з сином не звертався. 3 2012 року мати [PERSON] створила нову сім`ю, відтак син [PERSON] виховувався чоловіком позивача [PERSON] , який ставився до [PERSON] як до рідного сина, саме [PERSON] , син [PERSON] вважає та називає батьком, оскільки проживає з ним з 6 років, а з відповідачем взагалі не спілкувався. З 12.01.2021 по травень 2023 [PERSON] навчався в ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА», яким надано характеристику та зазначено, що успіхами та досягненнями [PERSON] опікується мати. Батько до класного керівника за час навчання не звертався. Згідно характеристики гімназії № 48 також зазначено, що [PERSON] навчався в гімназії з 23.02.2016 по 11.01.2021 року, протягом навчання в гімназії успішністю, поведінкою, справами дитини займалися мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , які були відкритими до спілкування, щиро цікавились навчанням дитини, допомагали у вирішенні будь-яких питань. Батько [PERSON] [PERSON] навчанням дитини не цікавився, контакту із гімназією не підтримував, з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував 25.09.2015 Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження щодо стягнення з Відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки Відповідач добровільно рішення Подільського районного суду м. Києва по справі №2-1832/11 не виконував. 25.09.2015 року у зв`язку з заборгованістю у Відповідача зі сплати аліментів Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві вжито заходи примусового виконання рішення суду та накладено арешт на майно боржника. У подальшому, 23.02.2018 року державним виконавцем у зв`язку із заборгованістю Відповідача винесено ряд постанов про встановлення тимчасових обмежень боржника у праві користування зброєю, у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування транспортними засобами. Позивач створила для сина стійке, комфортне, безпечне, позитивне та стабільне середовище, у сина є соціальні зв`язки, створено належні умови для фізичного та духовного розвитку. У зв`язку із наведеним, Позивач просить суд позбавити Відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О. від 16.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 22.08.2023 року на адресу суду від представника Відповідача - адвоката Білоус Т.А. надійшов відзив на позов, в якому представник просить суд відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції представник зазначає, що після розірвання шлюбу Позивач проживала з іншим чоловіком, який чинив перешкоди у спілкуванні з дитиною. Протягом 2010-2012 рр. Відповідач і його мати намагались бачитись із дитиною, проте весь час їм перешкоджав співмешканець Позивача, який у подальшому у телефонному режимі почав погрожувати їм, після чого Відповідач звернувся з цього приводу до правоохоронних органів, і як наслідок, побоюючись за дитину Відповідач не чинив спроб побачитись із дитиною, щоб не погіршувати стан сина. З приводу особистих зустрічей із сином Відповідач зазначає, що він неодноразово намагався організувати побачення із сином, водночас Позивач знаходила відмовки, а при особистій зустрічі батька із сином останній не дав свій мобільний номер телефону і обґрунтував це тим, що мати не дозволяє і злиться з цього приводу. Станом на 10.10.2018 р. заборгованість по сплаті аліментів у Відповідача погашена у повному обсязі. Водночас, 26.03.2019 р. Відповідач внесений до Єдиного реєстру боржників за наявною заборгованістю за період з 13.09.2010 по 31.01.2018 р. у розмірі 76 722,75 грн., однак Відповідач подав скаргу на такі дії державного виконавця. Після початку війни відповідач пішов захищати країну та був позбавлений можливості бачитись із сином. З наведених підстав, Відповідач просить суд відмовити у позові у повному обсязі. 07.09.2023 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 23.10.2023 р. 14.09.2023 р. на адресу суду від представника Позивача - адвоката Бордунової Н.О. надійшла відповідь на відзив, в якій представник наполягає на позовних вимогах. В обґрунтування своєї позиції представником зазначено, що Відповідачу за рішенням суду надавались конкретні дні та години на побачення із сином, він не звертався до відповідних органів із заявою про те, що йому створюють перешкоди на зустрічі із сином, водночас Відповідач особисто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не зважаючи на рішення суду про стягнення аліментів та встановлений порядок зустрічей батька із сином. 23.10.2023 р. підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 27.11.2023 р. 27.11.2023 р. підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із відсутністю висновку Служби у справах дітей Гатненської сільської ради на 11.01.2024 р. 11.01.2024 р. суддею протокольною ухвалою вирішено закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.02.2024 р. 26.02.2024 р. у судовому засіданні допитано свідка [PERSON] та відкладено розгляд справи на 18.04.2024 р. для заслуховування думки дитини та допиту інших свідків. 18.04.2024 р. судове засідання відкладено на 01.07.2024 р. у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві. 01.07.2024 р. судове засідання відкладено на 19.09.2024 р. у зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні суду. 27.06.2024 р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення у порядку ст. 43 ЦПК України, оскільки [PERSON] виповнилось 18 років, водночас представником зазначено, що це не є підставою для будь-яких обмежень стосовно розгляду даної справи. 18.09.2024 р. на електронну адресу суду від неповнолітнього [PERSON] надійшли пояснення, де він зазначає, що після розірвання шлюбу його мати стала проживати із [PERSON] , який його виховував як рідного сина. На засіданні органу опіки Відповідач погрожував йому, якщо він не виступить із позитивною думкою з приводу його позбавлення батьківських прав. Від Відповідача [PERSON] не відчував любові та зацікавленості, батько не спілкувався з ним, хоча він мав особистий номер телефону, а його мати не чинила перешкод у спілкуванні з батьком. З будь-якими святами Відповідач його не вітав та не проводив з ним час, тому він просить позбавити Відповідача батьківських прав стосовно нього, востаннє бачив Відповідача у віці 5 років. 19.09.2024 р. судове засідання відкладено на 31.10.2024 р. у зв`язку із технічними причинами фіксування судового засідання. 31.10.2024 р. у судовому засіданні допитано в якості свідка Позивача [PERSON] та оголошено перерву до 13.12.2024 р. Згідно рішення ВРП від 10.12.2024 року суддю Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] звільнено у відставку, у зв`язку із чим призначено повторний автоматичний розподіл у справі № 756/6967/23 та визначено нового суддю Діденко Є.В., а тому судове засідання знято з розгляду 13.12.2024 р. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Діденко Є.В. від 21.01.2025 р. цивільну справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 27.03.2025 р. 27.03.2025 р. судове засідання відкладено на 13.05.2025 р. для належного повідомлення Відповідача. 13.05.2025 р. судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 20.06.2025 р. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та просила суд відмовити у позові. Третя особа - Гатненська сільська рада Фастівського району Київської області Служба у справах дітей у судове засідання свого представника не направила, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вислухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 18.11.2005 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2054. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1024. У подальшому, 17.11.2011 р. між Сторонами шлюб розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №263. Позивач залишила прізвище « [PERSON] ». Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2011 року, яке не переглядалось та не оскаржене (справа №2-1832/11), позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та порядку спілкування батька з дитиною - задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] та визначено порядок зустрічей [PERSON] із сином [PERSON] кожну першу та третю суботу місяця з 10 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. Згідно з відповідей Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №105/78-14(3), Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №10413/1050 та Служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області №02-11/851, [PERSON] з будь-якими усними чи письмовими зверненнями до відповідних органів стосовно сина [PERSON] не звертався. Відповідно до характеристики ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» №02-20/635 [PERSON] за період навчання зарекомендував себе дисциплінованим учнем, добре орієнтується у навчальному матеріалі, отримує оцінки високого та середнього рівня. Успіхами та досягненнями опікується мати, батько до класного керівника за час навчання не звертався. Згідно з характеристикою, виданою Гімназією №48 Шевченківського району м. Києва №01-17/23, [PERSON] , протягом навчання у гімназії успішністю, поведінкою та справами [PERSON] займалась мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , які були відкритими до спілкування, цікавилися навчанням дитини, допомагали [PERSON] організувати навчальний процес. Батько [PERSON] навчанням дитини не цікавився, контакту із гімназією не підтримував, з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Постановою [NUMBER] від 25.09.2015 р. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві 25.09.2015 р. на підставі виконавчого листа №2-1832/11 виданого Подільським районним судом м. Києва 11.07.2011 р. відкрито виконавче провадження про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . У подальшому, постановами Державного виконавця від 23.02.2018 р. у виконавчому провадженні [NUMBER] встановлено для [PERSON] тимчасові обмеження у праві виїзду за кордон, у праві користування зброєю, у праві полювання та керування транспортними засобами у зв`язку із заборгованістю по аліментам за період з 13.09.2010 по 31.01.2018 рр. в сумі 76 772,75 грн. Постановою Державного виконавця від 10.10.2018 р. у виконавчому провадженні [NUMBER] скасовано заходи примусового виконання стосовно [PERSON] у зв`язку із повним погашенням заборгованості. Водночас, 26.03.2019 р. Відповідач внесений до Єдиного реєстру боржників та знову застосовані тимчасові обмеження у користування спеціальними правами. Вказано, що з 13.09.2010 по 31.01.2018 заборгованість складає 76722,75 грн., з 01.01.2017 по 22.11.2019 - 166700,00 грн. Постановою державного виконавця від 06.10.2020 скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, оскільки [PERSON] працює у ФОП [PERSON] водієм. Згідно з розрахунком заборгованості виданого Оболонським відділом державної виконавчої служби у м. Києві від 12.09.2023 р. станом на 31.08.2023 р. у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 203 366,40 грн. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.08.2023 р. проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де вказано, що умови проживання задовільні та санітарно-гігієнічні, у дитини є окрема кімната, речі на всі сезони. Згідно з Висновком Служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області від 08.12.2023 р. №12/9, комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає однією сім`єю разом із [PERSON] та [PERSON] орієнтовно 15 років. Перешкод у спілкуванні Відповідача із своїм сином не чинив, а навпаки проводив із ним бесіди про те, що син мав зустрітись із батьком, хоч і дитина не хотіла. Ініціювання зустрічей і спілкування Відповідача із сином не було. Із моменту проживання разом і на теперішній час свідок матеріально забезпечує [PERSON] усім необхідним. [PERSON] із засмученням та обуренням розмовляв про Відповідача та його вчинки. Відповідач за весь час проживання дитини зі свідком, із сином не спілкувався, участі у вихованні дитини не брав, на святкування не приїжджав, в шкільному та позашкільному розвитку дитини участі також не брав, цим займався свідок. Позивач спілкувалась із Відповідачем та повідомляла йому про стан дитини, просила його зустрітись із сином, підтримувати з ним зв`язок та брати участь у його житті, водночас Відповідач будь-яких дій для побачення та налагодження стосунків із сином не вчиняв. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю відповідача. Вони із сином завжди намагалися зустрітися із [PERSON] , створювали для цього умови, чекали на зустрічі, однак кожного разу протилежна сторона придумувала причини та не приводила дитину на зустріч. Співмешканець Позивача телефонував, погрожував та чинив перешкоди у зустрічах. Останній раз дитину бачили орієнтовно у 2011 році. Зверталась до Позивача для надання зустрічі із дитиною, особливо в його Дні народження, завжди обіцяли, однак коли наставав час зустрічі всілякими забаганками дитину не приводили. З приводу заборгованості по сплаті аліментів свідок зазначає, що Відповідач сплачував та остаточно погасив заборгованість. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] суду пояснила, що із малечку [PERSON] виріс та виховувався вітчимом [PERSON] , який повністю його утримував та забезпечував усім необхідним, дитина його називає «батьком». Будь-яких перешкод чи опору стосовно зустрічей чи спілкування сина із Відповідачем та родичів Позивач не чинила. Відповідач звертався до Позивача протягом усього періоду 1 раз після Дня народження дитини для організації зустрічі із сином (орієнтовно 2012 рік). Про фактичне місце перебування дитини Позивач не повідомляла, номер телефону дитини не надала зі згоди особисто сина [PERSON] . Суд керується такими нормами права. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України). Правовідносини сторін регулюються такими нормами права. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов`язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Як зазначено у постанові Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21, тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд звертає увагу, що під час розгляду справи і на момент ухвалення рішення, [PERSON] , [INFO] , досяг повнолітнього віку. Водночас, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.01.2024 р. у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) зазначено, що у разі подання позову про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини суд не може відмовити в такому позові з тієї підстави, що під час розгляду цивільної справи і вирішення спору по суті дитина досягла повноліття. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, особливістю обставин цієї справи і відповідно оцінки доказів є те, що ключове значення має ретроспективна поведінка Відповідача щодо виконання ним своїх батьківських обов`язків стосовно [PERSON] до досягнення ним повноліття. Дослідженими у справі доказами підтверджено, що Відповідач тривалий час і послідовно не приймав ніякої участі у вихованні дитини, як у шкільному, та і в повсякденному житті, систематично мав заборгованості зі сплати аліментів. Суд враховує, що відповідач під час розгляду справи займав активну позицію щодо заперечення проти позову, вказував на те, що йому створювали перешкоди у спілкуванні з дитиною. Водночас, лише сам факт заперечення Відповідача проти позову не може спростовувати досліджених судом доказів щодо тривалої відсутності Відповідача у житті дитини. Будь-яких доказів на підтвердження наявності у Відповідача об`єктивних обставин, які би унеможливлювали виконання ним своїх батьківських обов`язків, суду не надано. Показання свідка [PERSON] не підтверджують неможливості виконання Відповідачем своїх батьківських обов`язків, з урахуванням інших досліджених доказів та невжиття Відповідачем жодних конкретних дій або передбачених законом заходів для спілкування із сином і його виховання. При оцінці необхідності і пропорційності позбавлення батьківських прав, суд завжди враховує можливість випралення поведінки відповідача, та необхідність збереження сімейного зв`язку з дитиною. Однак, суд зазначає, що з урахуванням досягнення [PERSON] повноліття, наслідки позбавлення батьківських прав стосуються лише збережння кровних відносин, особистих майнових і немайнових прав, які можуть виникнути у майбутньому. Водночас, Відповідач вже не може виправити нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно сина, який в розумінні закону вже не є дитиною. Тому, з урахуванням висновку органу опіки і піклування та досліджених доказів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved