Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] (Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 05 лютого 1997 року Відділом записів актів цивільного стану Адміністрації Шилкінського району Читинської області, актовий запис № 10. Від цього шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, особливо після того, як відповідач виїхала до Республіки Польща в невідомому напрямку зі спільною донькою у 2022 році, та перестала виходити на зв`язок. Відсутність нормального спілкування призвела до фактичного припинення шлюбних відносин близько 3 років. Позивач зазначає, що спроби налагодити шлюбні відносини не дали позитивних результатів, спільне господарство та сумісне проживання припинено з 2022 року, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач вважає, що шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхньої спільної дитини. У зв`язку з цим, вирішення питання розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку. Спору про поділ спільного майна, набутого під час шлюбу, немає. Також позивач просить прийняти позовну заяву до розгляду та розглянути її по суті, незважаючи на неможливість подачі оригіналу свідоцтва про шлюб, оскільки оригінал знаходиться у відповідача, а отримати дублікат неможливо через розірвання дипломатичних відносин з РФ. Позивач просить не надавати строк на примирення, оскільки спроби налагодити сімейні відносини не дали результату, і вони не проживають разом більше 3 років. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2025 року було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 23 червня 2025 року. Відповідачу було встановлено строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов та надання доказів. У судове засідання 23 червня 2025 року позивач [PERSON] з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 26.05.2025 копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та згодою позивача на заочний розгляд справи, судом 23 червня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом записів актів цивільного стану Адміністрації Шилкінського району Читинської області, серії [NUMBER] від 05.02.1997. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Із позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що сімейні відносини між подружжям фактично припинені з 2022 року, сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують спілкування. Відповідач виїхала до Республіки Польща з донькою і не виходить на зв`язок. Спроби позивача налагодити сімейні відносини позитивних результатів не дали. Зазначені обставини свідчать про те, що спільне життя подружжя не склалося, причини, які призвели до розладу подружніх відносин, є тривалими, носять об`єктивний характер, примирення між подружжям є неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам їхньої спільної дитини. Доводи позивача щодо неможливості надання оригіналу свідоцтва про шлюб через його місцезнаходження у відповідача, яка виїхала за кордон та не виходить на зв`язок, та неможливість отримання дублікату через розірвання дипломатичних відносин з РФ, є обґрунтованими та підтверджуються листом Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області від 18 квітня 2025 року № 216/29.8-30. Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частина 5 ст. 95 ЦПК України зазначає, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивач надав копію свідоцтва про шлюб, засвідчену належним чином. Відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом було направлено запити до Центру надання адміністративних послуг Хорошівської селищної ради та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, за результатами яких встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками були направлені відповідачу та вручені 26.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сім`я [PERSON] як єдине ціле припинила своє існування, шлюбні відносини не підтримуються, примирення між подружжям є неможливим, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Строк на примирення, про який просив позивач, надавати недоцільно, оскільки подружжя не проживає разом більше 3 років і спроби налагодити відносини не дали результату. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просив покласти судові витрати на нього, суд вважає за необхідне залишити судовий збір за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved