Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява представника [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у зв`язку з тимчасовою окупацією частини території України державні органи України не мали змоги зареєструвати факт народження дитини в установленому законом порядку. Єдиним документом, що підтверджує народження дитини, є свідоцтво, видане окупаційним органом Міністерством юстиції так званої "ДНР", а також медичні документи, які не визнаються чинними державними органами України. Заявники просять суд встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Маріуполь, Донецької області. Народження дитини сталося на тимчасово окупованій території, де державні органи України не мали можливості здійснити відповідну реєстрацію згідно із законодавством України. Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19 серпня 2021 року Лівобережним відділом ДРАЦС у місті Маріуполі Маріупольського району, Донецької області. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом, виданим окупаційним органом (так зване Міністерство юстиції ДНР), медичною довідкою, а також іншими документами, які хоч і не визнаються чинними в Україні, мають значення для підтвердження факту з гуманітарною метою. Враховуючи відсутність запису про народження дитини в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, судове встановлення факту народження є єдиною правовою підставою для подальшої державної реєстрації народження та отримання українського свідоцтва про народження, що дозволить реалізувати дитині її права, зокрема, право на ім`я, громадянство, піклування батьків, соціальний захист та інші права, гарантовані Конституцією України та міжнародними правовими актами, включаючи Конвенцію ООН про права дитини. Заявники [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Лихосенко Є.О. у судове засідання не з`явились. Згідно вимог заяви просили розглянути справу за відсутності заявника та представника, наполягали на її задоволенні. Представник заінтересованої\~особи до зали судового засідання не з`явився. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про її задоволення, з огляду на таке. Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-XII,\~схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року,\~дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.\~Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до змісту п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~від 31.03.1995 № 5, суди можуть встановлювати факти народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. За змістом ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.\~Державна реєстрація\~народження дитини\~проводиться за\~письмовою або\~усною заявою\~батьків чи\~одного з\~них за\~місцем її\~народження або\~за місцем\~проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені\~центральним органом\~виконавчої влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері охорони\~здоров`я, документи,\~що підтверджують\~факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації народження є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о); б) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о). Відповідно до вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: \~1) за заявою матері та батька дитини; \~3) за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянки України серії [NUMBER] , виданого 23.09.2021 року органом 1438. [PERSON] , [INFO] , є громадянкином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.11.2022 року органом 2114. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Лвобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 19.08.2021 року, сторони зареєстрували шлюб 19.08.2021 року , про що складено актовий запис №658. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). \~Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). \~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч.3). Судом встановлено, що [INFO] , у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина жіночої статі [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №2 від 10.01.2025 року, та підтверджується Довідкою виданою органами окупаційної влади м.Маріуполь. Згідно «Свидетельства о рождении» серії [NUMBER] , виданого 10.01.2025 року «Орджоникидзевским отделом ЗАГС Мариупрльского городсткого управления юстиции министерства юстиции донецкой народной республики», зазначається про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої зазначено [PERSON] , та матір`ю [PERSON] . Вказані документи суд приймає до уваги з метою захисту інтересів заявників та малолітньої дитини. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вся територія Донецької області, до складу якого входить м.Маріуполь, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, а тому встановлений особливий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи, що дитина [PERSON] , [INFO] , народилася на тимчасово окупованій території України, заявниця не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи оригінали документів встановленої форми про народження та, відповідно, на їх підставі зареєструвати народження дитини [PERSON] , в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов до висновку про задоволення заяви представника заявниці [PERSON] адвоката Ігнатова Є.Є. про встановлення факту народження, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану. З огляду на те, що заявники [PERSON] та [PERSON] та її представник наполягають на встановленні факту народження дитини на тимчасово окупованій території, суд

Outcome: approved