Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. В липні 2024 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит №101.8-01/275/14 від 20 вересня 2012 року, яка складає 286 825,79 грн., з яких: заборгованість по основній сумі боргу 215 742,16 грн. (в тому числі прострочена 8 029,92 грн.), заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом 71 083,63 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, яка складаються з судового збору у розмірі 4 302,39 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що 20 вересня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 101.8-01/275. У відповідності до п. 1.1. Договору про іпотечний кредит, Кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 231 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п.1.2 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитору відповідно до умов цього договору кредит не пізніше 20 вересня 2038 року. Кредит надається на: придбання у власність за договором купівлі - продажу № 3531 від 20 вересня 2012 року, окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з метою постійного проживання. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та позичальником укладений іпотечний договір № 101.8-01/275 від 20 вересня 2012 року. 19 листопада 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимоги №989/12, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №6714. Станом на 01 травня 2024 року сума заборгованості позичальника перед Державною іпотечною установою по Договору про іпотечний кредит №101.8-01/275 від 20 вересня 2012 р. становить 286 825,79 грн. та складається з: заборгованості по основній сумі боргу 215 742,16 грн. (в т.ч. прострочена 8 029,92 грн.); заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом 71 083,63 грн. представник позивача просив розглядати справу без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала.Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулися на адресу суду з відміткою\~«за закінченням терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Фактичні обставини встановленні судом. 20 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Договір про іпотечний кредит № 101.8-01/275 (а.с.19-29). У відповідності до п. 1.1. Договору про іпотечний кредит, кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 231 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15,00% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Пунктом 1.2. Договору про іпотечний кредит передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше «20» вересня 2038 року на придбання квартири. В пункті 2.4 Договору про іпотечний кредит зазначено, що Позичальник зобов`язується щомісячно до «20» числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2 948,65 гривень відповідно до Графіку погашення Кредиту шляхом внесення готівки до каси Кредитора або шляхом безготівкових перерахувань № 29092010260040, відкритий у кредитора. Відповідно до п. 2.5. Договору про іпотечний кредит нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється кредитором щомісяця, не пізніше дня сплати ануїтетного платежу, зазначеного в п. 2.4. цього договору, за фактичний час користування кредитом, включаючи день видачі коштів через касу/зарахування кредитором коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у кредитора, та включаючи день повернення кредиту. Відсотки розраховуються на фактичну суму неповернутого кредиту, за методом « ануїтет 30/360», згідно якого для розрахунку днів використання умовна кількість днів у місяці 30, у році -360. При повному поверненні кредиту нараховані відсотки сплачуються одночасно з поверненням кредиту. Згідно п. 2.6. Договору про іпотечний кредит при надходженні від Позичальника коштів у рахунок погашення Кредиту та відсотків за користування ним виконання зобов`язань здійснюється у певній черговості: відшкодування витрат кредитора на звернення до суду у зв`язку з простроченням позичальником виконання зобов`язання за цим договором; сплата пені на прострочені нараховані відсотки за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); сплати пені на прострочені платежі по кредиту (якщо прострочення буде мати місце); сплата прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); сплата нарахованих строкових відсотків за користування кредитом; сплата простроченої заборгованості за кредитом (якщо прострочення буде мати місце); сплата строкової заборгованості за кредитом; дострокове повернення кредиту. Пунктом 2.7 Договору про іпотечний кредит передбачено, що у разі несплати позичальником чергового платежу у строки та в сумі, які визначені цим договором, сума такого платежу вважається простроченою заборгованістю. Пунктом 5.1.3. Договору про іпотечний кредит встановлено, у разі відступлення права вимоги за цим Договором Державній іпотечній установі або іншим особам, у п`ятиденний термін направити позичальнику письмове повідомлення про це. Відповідно до пункту 5.2.1. Договору про іпотечний кредит, Кредитор має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. Згідно п. 5.2.3 Договору про іпотечний кредит кредитор має право передавати інформацію щодо кредитної справи Позичальника Державній іпотечній установі або іншим особам. На підтвердження фактично отриманих коштів надано копію заяви [PERSON] на ім`я директора відділення "Центральне" ПАТ "ВТБ Банк", відповідно до якої [PERSON] просить видати їй кредитні кошти відповідно до Договору про іпотечний кредит №101.8-01/275 від 20 вересня 2012 року у сумі 231 000,00 грн шляхом видачі на поточний рахунок № [NUMBER] у відділенні " центральне" ПАТ " ВТБ Банк" ,для видачі готівкою через касу банку (а.с.30) та копією меморіального ордеру № 11706 від 20 вересня 2012 року, згідно якого ПАТ " ВТБ Банк" перерахував [PERSON] кошти за договором про іпотечний кредит № 101.8-01/275 від 20.09.2012 року у сумі 231 000,00 грн ( а.с.31). У відповідності до п. 3 Договір про іпотечний кредит № 101.8-01/275 від 20 вересня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] 20 вересня 2012 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Матвієць Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3539 ( а.с.32-37). Пунктом 1.1. Договору поруки передбачено, що іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: нерухоме майно житлового призначення квартиру, загальної площею 44,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19 листопада 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимоги №989/12, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №6714. (а.с.13-16) Відповідно до пункту 1.1. Договору відступлення банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за: - Договором про іпотечний кредит № 101.8-01/275 від 20 вересня 2012 року укладений між Банком та [PERSON] ; - Іпотечним договором від 20 вересня 2012 р. укладеним між Банком та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Матвієць Н.П. та зареєстровано в реєстрі за №3538. Згідно з пунктом 2.1. Договору відступлення пункт 1.1. цього Договору набирає чинності з моменту підписання сторонами цього договору та його нотаріального посвідчення. Повідомленням від 19 листопада 2012 року директором відділення " Центральне" ПАТ " ВТБ Банк" повідомлено відповідача про заміну кредитора . Листом від 13 травня 2024 року № 1439/15/36 Державна іпотечна установа направила відповідачу вимогу про плату заборгованості за кредитним договором в термін 60 днів з дати направлення цієї вимоги ( а.с.38-39). Станом на 01 травня 2024 року сума заборгованості позичальника перед Державною іпотечною установою по Договору про іпотечний кредит №101.8-01/275 від 20 вересня 2012 р. відповідно до розрахунку заборгованості становить 286 825,79 грн та складається з: заборгованості по основній сумі боргу 215 742,16 грн. (в т.ч. прострочена 8 029,92 грн.); заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом 71 083,63 грн.(а.с.40-41). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. ПАТ «ВТБ Банк» свої зобов`язання за Іпотечним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, надавши останньому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з вимогами статті 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530,631 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами за статтею 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Пунктом 5.2.4. Договору про іпотечний кредит кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або за Іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, серед іншого, у випадку: прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та відсотків за користування Кредитом понад 3 (трьох) місяців; використання Кредиту не за цільовим призначенням. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Іпотечним договором № 101.8-01/275 від 20 вересня 2012 року, яка станом на 01 травня 2024 року становить 286 825,79 грн та складається з: заборгованості по основній сумі боргу 215 742,16 грн. (в т.ч. прострочена 8 029,92 грн.); заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом 71 083,63 грн. Будь-яких відомостей або доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зст.141ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 4 302,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved