Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач ТОВ «Свеа фінанс» звернувся\~до Долинського\~районного суду\~Кіровоградської області\~з позовомчерез\~систему «Електронний\~суд» до відповідача [PERSON] , у якому просив: - стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 06465-04/2024 від 06.04.2024 у розмірі 15870,00 грн.; - стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Крім того, позивач у позові просив розглядати справу за відсутністю представника позивача, та зазначив про не заперечення проти заочного розгляду справи. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.04.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 06465-04/2024 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора W3565. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн. на картку [NUMBER] . Кредитор відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 15870,00 грн., з яких: 5520.00 заборгованість за тілом кредиту; 10350.00 грн. заборгованість по відсотках. 29.08.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-26/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа фінанс» їх\~прийняло,\~до боржників,\~вказаних у\~Акті прийому-передачі\~Реєстру Боржників.\~Відповідно до\~додатку №\~1\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №\~01.02-26/24від 01.07.2019, ТОВ «Свеа фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 15870,00 грн. Ухвалою від 25.04.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за його місцезнаходженням та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа 05.05.2025, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. При цьому, матеріали позовної заяви містять клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 14.05.2025, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. 06.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06465-04/2024, за яким первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видана строком на 100 днів. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника (а.с. 8-10). Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Із рахунку заборгованості, станом на 18.03.2025 за кредитним договором № 06465-04/2024 від 06.04.2024, встановлено, що позичальник (відповідач) ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, його заборгованість за кредитним договором № 06465-04/2024 становить 15870,00 грн., з яких: 5520,00 заборгованість за тілом кредиту; 10350,00 грн. заборгованість за відсотками. Заперечення щодо зазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором від відповідача до суду не надходили (а.с. 12-14). Згідно зі\~ст.\~509\~ЦК України\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.08.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа фінанс» їх прийняло, до боржників, вказаних у Акті прийому-передачі Реєстру Боржників. Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 01.02-26/24від 29.08.2024, ТОВ «Свеа фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 15870,00 грн., з яких: 5520,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10350,00 грн. заборгованість по відсотках (а.с. 16-17). Таким чином, враховуючи встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, ТОВ «Свеа фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 06465-04/2024 від 06.04.2024, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] . Положення ст. 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначають змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладених, встановлених судом на підставі доказів наданих сторонами обставин справи та наведених положень чинного законодавства, враховуючи, що відповідачем належним чином у повній мірі не виконано зобов`язання за кредитним договором № 06465-04/2024 від 06.04.2024, укладеним з ТОВ «Стар файненс груп», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 є ТОВ «Свеа фінанс», у наслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 15870,00 грн., - суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів юридичної особи. Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved