Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 квітня 2019 року між АТ «РВС Банк» та [PERSON] була укладена заява-договір № 0030193 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до договору про надання банківської послуги, сума кредиту становить 30\~769,23 грн, строк кредитування\~24 місяці, процентна ставка за користування кредитом\~18% річних, тип процентної ставки\~фіксована. Відповідач свої зобов`язання за договором № 0030193 про надання банківської послуги не виконує і станом на 01 листопада 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 13\~766,48 грн, яка складається з: 6487,10 грн основна сума заборгованості за кредитом, 817,82 грн заборгованість за процентами, 6461,56 грн заборгованість за комісією. З огляду на вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0030193 від 23 квітня 2019 року в розмірі 13\~766,48 грн. 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року між АТ «РВС Банк» та [PERSON] була укладена заява-договір № 0030193 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Заява-договір містить, зокрема, персональні дані відповідача [PERSON] та прохання надати йому споживчий кредит на таких умовах: сума кредиту 30\~769,23 грн; строк дії кредиту\~24 місяці; процентна ставка\~18 % річних; тип ставки\~фіксована; валюта кредитування\~гривня; разова комісія при видачі кредиту\~2,5% від суми наданого кредиту; щомісячна комісія за супроводження кредиту\~3% від суми наданого кредиту (а.с. 41, 42, 43-83). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 0030193 заборгованість [PERSON] становить 13\~766,48 грн, яка складається з: 6487,10 грн основна сума заборгованості за кредитом, 817,82 грн заборгованість за процентами, 6461,56 грн заборгованість за комісією (а.с. 11-39 ). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконав, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором № 0030193 від 23 квітня 2019 року в розмірі 7304,92 грн, яка складається із: 6487,10 грн заборгованість за тілом кредиту, 817,82 грн заборгованість за процентами. Водночас суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту не підлягають задоволенню з огляду на таке. Так, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. З заяви-Договору № 0030193 від 23 квітня 2019 року про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб вбачається, що позичальнику встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3%, однак без уточнення найменування конкретної послуги та систематичності її надання. Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а тому передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредитної заборгованості, в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання послуг за які необхідно нараховувати щомісячну комісію. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі й за ті, які за законом за умовами їх надання один раз на місяць повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором № 0030193 від 23 квітня 2019 року в розмірі 7304,92 грн, яка складається із: 6487,10 грн заборгованість за тілом кредиту, 817,82 грн заборгованість за процентами. Оскільки позов АТ «РВС БАНК» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1285,40 грн, виходячи з розрахунку: 7304,92 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 13\~766,48 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial