Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

20 січня\~2025\~року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3643523 від 25.03.2021 року. Ухвалою суду від 04 лютого 2023 року року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27.02.2025 року представник відповідача надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач не визнає факт правомірного набуття права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 3643523 від 25.03.2021 року. 03.03.2025 року представник позивача надав відповідь на відзив, де зазначив, що предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже питання щодо дійсності або недійсності договору відступлення прав вимог № 06Т від 10 серпня 2021 року не відноситься до предмета доказування у справі, та не має правового значення для її вирішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача\~судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 25.03.2021р. на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» Носачова А.С. подала заявку на отримання кредиту № 3643523. \~ \~ \~ \~Відповідач уклав договір про споживчий кредит № 3643523 від 25.03.2021 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн. \~ \~ \~ \~10.08.2021 р. згідно умов договору відступлення прав вимоги № 06Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 3643523 від 25.03.2021 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 31868,73 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12851 грн.; заборгованість за відсотками становить 17517.73 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1500 грн. Відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору. А отже, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Щодо доводів представника відповідача, що відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача, то треба зазначити наступне. \~ \~ \~ \~10.08.2021р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №06Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 3643523 від 25.03.2021р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. \~ \~ \~ \~Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Позивачем було додано відповідні документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС а саме: копію договору відступлення прав вимоги №06Т від 10 серпня 2021 року разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю; витяг із додатку № 1 до договору відступлення прав вимог №06Т від 10 серпня 2021 року (реєстр боржників); копії платіжних інструкцій за договором відступлення прав вимог №06Т від 10 серпня 2021 року. Договір відступлення прав вимог №06Т від 10 серпня 2021 року не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Поряд з цим, відповідно до п. 8.1 договору відступлення прав вимог № 06Т від 10 серпня 2021 року права вимоги переходять до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з моменту підписання сторонами цього Договору. Суд погоджується з позицією відповідача про те, що зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору відступлення прав вимог №06Т від 10 серпня 2021 року не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права. Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги до відповідача від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», за кредитним договором. Предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже питання щодо дійсності або недійсності договору відступлення прав вимог № 06Т від 10 серпня 2021 року не відноситься до предмета доказування у справі, та на висновок суду про необхідність задоволення позову не впливає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. Суд з урахуванням вищевикладеного вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в повному обсязі. Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved