Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Комунальне підприємство «Вінницяоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за спожиті послуги постачання теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що КП «Вінницяоблтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, відповідно до умов визначених Законом України «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ від 21.09.2019 за №830, «Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» від 11.12.2019 за №1182, Закону України «Про Житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 за №2189-VIII. Житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] де проживають відповідачі забезпечується послугами з постачання теплової енергії, які надаються КП «Вінницяоблтеплоенерго». За даним помешканням в інформаційно-обчислювальній системі відділу збуту енергії та послуг КП «Вінницяоблтеплоенерго» закріплено відповідний особовий рахунок № [NUMBER] . КП «Вінницяоблтеплоенерго» на своєму офіційному 1 жовтня 2021 року розмістило типовий індивідуальний договір про надання послуг постачання теплової енергії. Після опублікування вищезазначеного індивідуального договору на офіційному веб-сайті КП «Вінницяоблтеплоенерго», відповідачі не звертались до виконавця комунальних послуг із вибором іншої моделі договірних відносин ніж запропонована Підприємством, а саме публічний договір приєднання, а також відповідачі не відмовлялись від отримання послуг постачання теплової енергії, а фактично їх отримує. Таким чином, Відповідачі своєю поведінкою, згідно норм п.13 Правил №830 та ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», засвідчили свою волю до настання відповідних правових наслідків, а тому договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії вважаться укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги - Комунальним підприємством «Вінницяоблтеплоенерго». При цьому, позивач звертає увагу на те, що помешкання за адресою [ADDRESS] від`єднане від системи централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання. Разом з тим, вказана обставина не виключає існування договірних відносин між сторонами на підстав Типового договору та не звільняє від обов`язку визначеного чинним законодавством на його укладення. Відповідачі за вказані послуги оплату вносили лише частково, чим регулярно порушуючи п. 35 Правил №830, п. 5. ч. 2 ст. 7, п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» за період з березня 2022 по листопад 2024 заборгували за надані послуги КП «Вінницяоблтеплоенерго» 7864,00 грн. За весь час прострочення сплати платежів відповідачам нараховано: основного боргу- 7864,00 грн, 3 % річних 201,56 грн, інфляційні втрати 796,88 грн. Вищезазначену заборгованість відповідачі відмовляються оплатити добровільно, що і стало причиною звернення до суду. Ухвалою суду від 14.02.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 07.03.2025 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. У відзиві зазначила, що вважає позовні вимоги позивача безпідставними, оскільки не отримувала послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Вона є одноосібним власником квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу, а [PERSON] не є споживачем і користувачем послуг, оскільки у квартирі не проживає з 2019 року. Доказами, що підтверджують необґрунтованість вимог позивача та правомірність скасування позовної заяви є акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 24.05.2011. Відповідач не укладала одноосібного договору з КП «Вінницяоблтеплоенерго» про надання їй послуги з постачання теплової енергії. На підставі вищевикладеного просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 17.03.2025 представником позивача КП «Вінницяоблтеплоенерго» подано відповідь на відзив. Ознайомившись з відзивом на позовну заяву та доданих до нього доказів вважають його твердження необґрунтованими, таким, що н спростовують позовні вимоги та не доведеними жодним допустимим доказом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з споживачем не позбавляє його від обов`язку оплачувати надані йому послуги. Постачання теплової енергії до будинку підтверджуються рішеннями Виконавчого комітету Вінницької міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів 2021- 2022, 2022-2023, 2023-2024 і початок опалювального періоду 2024-2025. Разом з тим, про це свідчать акти підключення та відключення теплопостачання будинку опалювальний період 2021-2022,2022-2023,2023-2024 та підключення теплопостачання в будинку в опалювальний період 2024-2025. Постачання гарячої води до будинку підтверджуються Актом від 23.10.2020 року яким зазначено, що «в підвальному приміщенні (l, 2, 3 під`їзди) всі трубопроводи опалення та ГВП ізольовані» та Актом від 11.03.2025 року, яким зазначено «B підвальному приміщенні наявні горизонтальні та вертикальні трубопроводи ГBП». Відповідачу упродовж періоду березень 2022 року листопад 2024 року здійснювались нарахування за наступні послуги: послуги постачання теплової енергії, під якою слід розуміти частину плата за відшкодування витрат за обсяг. теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі будинку; - плата за абонентське обслуговування. Згідно абз. 2 п. 39 Правил №1182 споживач не звільняться від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Щодо зазначеної у відзиві відсутності факту опалення місць загального користування у будинку за адресою - [ADDRESS] та підтвердження цього у вигляді фото вважають нікчемними та такими, не мають братись до уваги. Обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу №315. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Відтак обов`язок сплачувати плату за МЗК та абонентське обслуговування як споживачі які отримують послуги централізованого опалення і гарячої води, так і ті споживачі, що відключились від мереж постачання теплової енергії та гарячої води. В судовому засіданні представники позивача Ковальов В.О., підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 зі змінами. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційними довідками з реєстру Вінницької міської територіальної громади від 12.02.2025. Квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 30.04.2010. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкрито на ім`я [PERSON] . Помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами з постачання теплової енергії, які надаються КП «Вінницяоблтеплоенерго». 24.05.2011 складено акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) 5 шт., заварюванням стояків 5 шт., залишено транзитних ізольованих стояків діаметром d= - мм, - шт., зварюванням уводів ГВП у квартиру d = 15 мм, 2 шт. Дозвіл на від`єднання надано рішенням міжвідомчої комісії від 28.04.2011 №17. Судом також досліджено копію робочого проекту від`єднання від системи центрального опалення і гарячого водопостачання та облаштування квартири автономним опаленням житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . У проекті зазначені технічні умови на від`єднання від існуючої внутрішньо будинкової системи ЦО та ГВП, план квартири, схема від`єднання від центрального опалення, схема від`єднання рушниковисушувача від системи ГВП, розрахунки теплового навантаження, що змінюється при від`єднанні квартири від системи центрального опалення, загальні дані до розрахунку суміжних будівельних конструкцій, розрахунок тепловіддачі стояків, розрахунок кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, розрахунок елеватора та сопла до нього для житлового будинку по [ADDRESS] , план водопостачання. Позивачем надано копії рішень Виконавчого комітету Вінницької міської ради про початок і закінчення опалювального періоду на території Вінницької міської територіальної громади за період з 2021 року по 2025 рік, а також акти підключення теплопостачання в зв`язку з початком опалювального сезону і відключення теплопостачання в зв`язку з закінченням опалювального сезону за період з жовтня 2021 року по листопад 2024 року за адресою: [ADDRESS] . 23.10.2020 працівниками КП «Вінницяоблтеплоенерго» складено акт з якого вбачається: що 23.10.2020 було проведено обстеження підвальних приміщень житлового будинку по [ADDRESS] . Зафіксовано наступне: в підвальному приміщенні ( І, ІІ, ІІІ під`їзди) всі трубопроводи опалення та ГВП ізольовані. 11.03.2025 комісією у складі представників КП «Вінницяоблтеплоенерго» провідний інженер інспектор служби ЗЕП Побережний М.С.: технік 1-ої категорії [PERSON] та представники Споживача: голова ОСББ «Садиба Вишня» Кунцод С.О., мешканка [ADDRESS] [PERSON] склали акт про те, що: 11 березня 2025 було проведено обстеження ж/б за адресою: [ADDRESS] (3 під`їзди). В підвальному приміщенні наявні горизонтальні та вертикальні трубопроводи опалення та ГВП. Транзитні трубопроводи частково ізольовані та неопломбовані. В кожному під`їзді (1,2,3) наявні по два радіатори опалення, на момент обстеження радіатори холодні. Зі слів мешканців ж/б ці радіатори холодні вже більше 10 років. При обстеженні горища виявлено відсутність транзитних трубопроводів опалення та ГВП. Комунальне підприємство «Вінницяоблтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 зі змінами, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року №1182 зі змінами, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, з 30.09.2021 діє типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Пунктом 14 Постанови № 830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства\~регіонального розвитку,\~будівництва та\~житлово-комунального\~господарства України\~від 22\~листопада 2018\~року №\~315 (далі - Методика). Пунктом 24, абзацом четвертим Постанови № 830 зазначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 8, розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку. Для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Згідно з вимогами ст.\~162\~ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст.\~67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 6 ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію Згідно з вимогами ст.\~68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нарахування плати за абонентське обслуговування передбачено також пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022), пунктом 34 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11.12.2019\~№ 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023), а також Типовими індивідуальними договорами приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які діють з 01.11.2021. Плата за абонентське обслуговування, в розумінні пункту 11 частини першої статті Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води) Комунальне підприємство «Вінницяоблтеплоенерго» надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 № 2189-VІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022)/. Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону) Згідно із ст.\~5\~цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Наказом Міністерства\~регіонального розвитку,\~будівництва та\~житлово-комунального\~господарства України\~від 22\~листопада 2018\~року №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п.1, роз.1 Методики). Згідно роз`яснення Мінрегіону від 8 лютого 2019 року, Міністерства розвитку громад та територій України, в тому числі які надавались листом від 2 травня 2019 року № 7/10.1/7260-19 до КМДА, Методика №315 може застосовуватись лише після укладення споживачами нових договорів з виконавцями комунальних послуг (за вимогами нового Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До того часу нарахування населенню за комунальні послуги має здійснюватися за чинними договорами та правилами. Відповідно до частини 5 статті 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~№ 2189-VІІІ (зі змінами) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Судом встановлено, що з 01.10.2021 діє типовий індивідуальний договір приєднання надання послуг з постачання теплової енергії, і вважається, що він укладений між КП «Вінницяоблтеплоенерго» та кожним споживачем - фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог відповідачка посилається на те що квартира [ADDRESS] відключена від послуг централізованого опалення та не користується ними, відтак нарахування витрат і штрафних санкцій є безпідставними. Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. У постановах від 26 вересня 2018 року (справа №703/58/16-ц) та від 03 жовтня 2019 року (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року (справа №703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку. Частиною 1 статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , заперечень або протоколу розбіжностей до типового договору від позивача у встановлений чинним законодавством термін не надходило, а тому відповідачі є споживачами комунальної послуги, яка надається позивачем. На житлове приміщення, де зареєстровані та проживають відповідачі, від`єднано від системи централізованого теплопостачання та обладнано автономною системою опалення, підприємством проводяться нарахування за втрати теплової енергії на загальнобудинкові потреби. Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, пов`язує обов`язок споживача сплатити вартість теплової енергії за фактом її споживання. Отже, при підрахунку теплоспоживання необхідно враховувати, в тому числі, тепловиділення в приміщенні від поверхонь прокладних трубопроводів (стояків, підводок до приладів тощо), що знаходиться у приміщенні з приладами обліку або без них. Таким чином, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке відділяється від зазначених трубопроводів. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Внутрішньобудинкова система опалення проектується таким чином, щоб забезпечити нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку. Згідно з пунктом 6.3.4 ДБН В.2.5-6762013 Опалення, вентиляція та кондиціонування опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Факт отримання послуги підтверджується матеріалами справи. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.03.2022 по 01.12.2024 виникла заборгованість у розмірі 8862,44 грн, з яких: 7864,00 грн сума основного боргу, 201,56 грн інфляційні втрати, 796,88 грн 3 % річних. Зважаючи на те, що відповідачі є споживачами послуг, оплату яких вчасно та регулярно не здійснювали, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 8862,44 грн, вказана заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн, по 1514,00 грн з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved