Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт, того, що спадкодавець [PERSON] , померлий [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є батьками [PERSON] , померлої [INFO] . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 3,38 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 475503, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-362 від 08.12.2003 року; земельну ділянку 0,5700 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 010868, від 20.09.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 010552100102, кадастровий номер 5122081300:01:002:0526; земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право постійного користування землею серії 111-ОД № 008984, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 10-04-20 П від 08.09.2001 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про прав на спадщину за законом у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем як онуком та бабусею. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про власності від 04.02.2002 року за №\~135, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 06.11.2001 року за № 41; - земельна ділянка площею 3,38 га, розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 475503, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-362 від 08.12.2003 року; - земельна ділянка 0,5700 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 010868, від 20.09.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 010552100102, кадастровий номер 5122081300:01:002:0526. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 81335298 від 28.05.2025 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.02.1963 року, виданого міським відділом РАЦСу Петропавловська Камчатського. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою старостою Каланчацького старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.01.2025 року за № 12, тому вважається такою, яка фактично прияла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , з якого 1/2 частина належала їй на підставі свідоцтва про власності від 04.02.2002 року за №\~135,виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 06.11.2001 року за № 41, а 1/2 частину якого вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - земельна ділянка площею 3,38 га, розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 475503, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-362 від 08.12.2003 року, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - земельна ділянка 0,5700 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 010868, від 20.09.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 010552100102, кадастровий номер 5122081300:01:002:0526, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - земельна ділянка площею 1,00 га, розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право постійного користування землею серії 111-ОД № 008984, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 10-04-20 П від 08.09.2001 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 81335381 від 28.05.2025 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка [INFO] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Факт, того, що спадкодавець [PERSON] , померлий [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є батьками [PERSON] , померлої [INFO] підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.04.1988 року, виданого Овручским районним відділом РАЦС Житомирської області, довідкою наданою старостою Каланчацького старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 13.06.2025 року за № 206, згідно якої дійсно похорон [PERSON] , яка померла [INFO] здійснили її батьки [PERSON] , який помер [INFO] та мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємці другої, третьої та четвертої черги відсутні. Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] є - онук [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.03.1986 року виданого Овручским районним відділом РАЦС Житомирської області свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.1988 року, виданого Овручским районним відділом РАЦС Житомирської області згідно якого після реєстрації шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - онука [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.06.1988 року виданого Овручским районним відділом РАЦС Житомирської області, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.1988 року, виданого Овручским районним відділом РАЦС Житомирської області згідно якого після реєстрації шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] будучи спадкоємицею за право представлення після смерті [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. В свою чергу, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved