Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 112978,65 грн., витрати на судового експерта в розмірі 3500 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 липня 2023 року о 13 год. 45 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , в районі будинку № 185 по пр-ту Гагаріна в м. Харкові, при перестроюванні не надав переваги в русі транспортного засобу «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку [PERSON] мав намір перестроїтися та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до завдання матеріальної шкоди. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.08.2023 року відповідача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.\~124 КУпАП. Відносно транспортних засобів [PERSON] та [PERSON] станом на час настання події не було укладено договорів (полісів) обов`язкового страхування. Згідно з листом МТСБУ № 3-01б/28628 від 31.08.2023 року [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що транспортний засіб «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , не відповідає вимогам п. 1.7 ст. Закону, та не був забезпеченим на момент ДТП. 25 вересня 2023 року судовим експертом Шаповаловим В.І. складений висновок експерта № 56В за результатами транспортної товарознавчої експертизи, згідно якого сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 11.07.2023 року, складає 112978,65 грн. з ПДВ на складові частини. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 112978,65 грн., та витрати на проведення оцінки в розмірі 3500 грн. 00 коп. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.05.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено у повному обсязі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.06.2024 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.05.2024 року скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2024 року по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу. Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.03.2025 року провадження у справі поновлено. У судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Audi Q7, державний номер [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2023 року о 13 год. 45 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , в районі будинку № 185 по пр-ту Гагаріна в м. Харкові, при перестроюванні не надав переваги в русі транспортного засобу «Audi Q7», реєстраційний номер, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку [PERSON] мав намір перестроїтися та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до завдання матеріальної шкоди. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.08.2023 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водіїв транспортних засобів, «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , та «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно з листом МТСБУ № 3-01б/28628 від 31.08.2023 року [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що транспортний засіб «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , не був забезпеченим на момент ДТП. 25 вересня 2023 року судовим експертом Шаповаловим В.І. складений висновок експерта № 56В за результатами транспортної товарознавчої експертизи, згідно якого сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 11.07.2023 року, складає 112978,65 грн. з ПДВ на складові частини. За проведення ФОП [PERSON] автотоварознавчого дослідження [PERSON] сплачено 3500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «УкрСиббанк» № 1426 від 14.09.2023. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Частиною першою\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187\~ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2\~ст. 79 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому суд звертає увагу на те, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір (частки) відшкодування (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц). Оцінивши надані сторонами докази, суд зазначає, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.08.2023 року доведено вину [PERSON] як водія автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11.07.2023 року. Матеріалами справи також підтверджується, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] , було пошкоджено, а його власнику спричинено матеріальну шкоду. Відповідно до висновку експерта № 56В від 25 вересня 2023 року сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Audi Q7», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 11.07.2023 року, складає 112978,65 грн. За клопотанням представника відповідача ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2024 року по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу для визначення розміру матеріальної шкоди. Однак в зв`язку з несплатою відповідачем вартості експертного дослідження експертиза знята з виконання. З огляду на викладене, для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд приймає до уваги саме висновок експерта № 56В від 25 вересня 2023 року. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 112978,65 грн. Також суд вважає обґрунтованими і позовні вимоги про стягнення з [PERSON] витрат [PERSON] , понесених останнім в зв`язку з оплатою вартості складання висновку експерта в розмірі 3500 грн., оскільки ці витрати пов`язані з заподіянням шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11.07.2023 року. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved