Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

26.01.2024 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , в порядку окремого провадження звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд визнати його сина [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном свого сина. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що являється батьком [PERSON] , [INFO] , який за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Син заявника [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства першої А групи, що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №220726, програми реабілітації інвалідів №232, випискою №960/23, та потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Догляд з дитинства за [PERSON] здійснює його батько заявник. Захворювання [PERSON] зумовлює необхідність допомагати йому рухатись, робити з ним постійні вправи, обслуговувати фізіологічні потреби. Також, син заявника не завжди може контролювати свою поведінку, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може розуміти значення своїх дій, обмежений в спілкуванні та часто не розуміє, що йому говорять. Заявник зазначає, що його сину важко самому обслуговувати себе, забезпечувати щоденні побутові потреби, зокрема, [PERSON] не може самостійно одягатися, харчуватися, а тому, заявник, як його рідний батько, постійно доглядає за ним та надає необхідну допомогу. Окрім цього, без наявності постійного стороннього догляду така поведінка [PERSON] може призвести до того, що останній може мимовільно зашкодити собі та своєму здоров`ю. У зв`язку з цим заявник змушений постійно слідкувати за сином [PERSON] , контролювати його дії, оскільки він потребує постійної уваги та догляду, а також постійного медикаментозного лікування. Так як син заявника хворіє, потребує опіки внаслідок його хвороби, [PERSON] вважає, що існують достатні підстави для визнання його сина недієздатним та просить призначити його, як батька, опікуном. II. Процесуальні дії та рішення у справі Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 346/443/24 передана судді Третьяковій І.В. Відповідно до протоколу автоматизованого визначення присяжних, у справі відібрані основні присяжні Григорук Л.М., Маник О.П. Ухвалою судді від 29.01.2024р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 01.04.2024р. провадження у справі зупинено та призначено судово-психіатричну експертизу. Ухвалою від 09.05.2024 р. провадження у справі відновлено. Ухвалою від 15.05.2024р. виправлено описку у зв`язку із зміною назви ескпертної установи. Ухвалою від 24.06.2024 р. поновлено провадження у справі. Ухвалою від 01.07.2024р. за клопотанням представника заявника витребувано докази. Ухвалою від 26.09.2024 р. направлено експерту додаткові матеріали та зупинено провадження у справі. Ухвалою від 18.03.2025 р. відновлено провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав. Пояснив, що його син [PERSON] являється особою з інвалідністю з дитинства, хворіє аутизмом. З раннього дитинства в сина проявлялись розлади психіки, епілепсія, затримка мовного розвитку. В шкільному віці син відвідував спеціальну школу-інтернат в Печеніжині. [PERSON] проживає разом із заявником, своєю матір`ю та молодшим братом в [ADDRESS] . Іноді [PERSON] проживає з бабусею та дідусем в селі [PERSON] . Також зазначив, що син самостійно не може забезпечити свої гігієнічні потреби та потребує постійної сторонньої допомоги. Інші родичі фізично не здатні справитись з [PERSON] , бо він в приступах агресії може виявляти силу. На даний час заявник не працює, перебуває на пенсії по вислузі років, раніше проходив службу в поліції. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Коломийської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти заяви. Пояснив, що на засіданні комісії розглянута заява [PERSON] про призначення опікуном над його сином. Комісією встановлено, що син заявника має інвалідність з дитинства І А групи, проживає разом з батьками. Наразі батько здійснює обов`язки по догляду за сином. Мати більше приділяє увагу вихованню молодшого сина. Інші особи не подавали заяв до органу опіки та піклування і не виявили бажання бути опікунами над [PERSON] . Підтримав подання та просив призначити опікуном [PERSON] його батька [PERSON] , обставини, що перешкоджають йому бути опікуном не виявлено. Адвокат особи щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву. Вказав, що відповідно до висновку експерта [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Батько (заявник) має добрі стосунки з сином, доглядає за ним, супроводжує до лікарні. Не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуном заявника. [PERSON] в судове засідання не викликався з урахуванням стану його здоров`я та фактичної неможливості дати особисті пояснення, відповідно до висновку експерта. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які посилається заявник як на підставу заявлених ним вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в сукупності суд доходить такого висновку. III. Фактичні обставини справи, встановлені судом Так, згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.03.2005р. [PERSON] народився [INFO] в с. Мишині, Коломийського району, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Отже судом встановлено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрований заявник [PERSON] . Згідно довідки до акта медико-соціальною експертною комісією [PERSON] , [INFO] з 27.02.2023 року призначена І А група інвалідності з дитинства довічно. У висновку про умови та характер праці вказано: потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 232 від 27.02.2023 року [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Згідно виписки №960/23 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] направлений в стаціонар райпсихіатр з діагнозом: дитячий аутизм, стан збудження, синдром первазивної поведінки з агресією та аутоагресією, судомним синдромом в анамнезі. Загальний недорозвиток мовлення ІІ рівня з порушенням комунікативної функції та елементами моторної алалії. При поступленні до КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради»: на одному місці не втримується, на запитання не відповідає, інструкції не виконує, на звертання майже не реагує, частково слухає батька. Відповідно до копії повідомлення Управління соціальної політики Коломийської міської ради від 24.01.2024 р. [PERSON] звернувся із заявою до органу опіки та піклування, щодо розгляду питання про доцільність призначення його опікуном свого сина. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 47/2025 від 18 лютого 2025 року Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом дитячим аутизмом, що згідно МКХ-10 F 84.0. Внаслідок зазначеного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. В обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи експертом встановлено, що [PERSON] з дитячого віку (до трьох років) відставав в психічному розвитку від ровесників, що проявлялось у затримці розвитку розмовної мови, відсутності формування типового мовлення, порушенню реципроктного реагування в процесі комунікації, наявними аномальними чи обмеженими захопленнями, відсутності комунікативних зв`язків, наявності стереотипій у поведінці, зниження когнітивних функцій, значному порушенні уваги та поведінкових порушеннях. При обстеженні виявлено, що [PERSON] не здатний адекватно використовувати для регуляції соціальної взаємодії зоровий контакт, міміку, жестикуляцію та пози, не здатний встановлювати у відповідності до віку взаємовідносини з людьми, у нього відсутні соціоемоційна взаємодія та відсутні модуляції поведінки у співвідношенні із соціальною ситуацією, слабка інтеграція соціальної, емоційної та комунікативної поведінки, не в повній мірі розвинуті інтелектуально-мнестичні функції, що відповідає клінічній картині дитячого аутизму. [PERSON] самостійно не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки, а поведінка є неадекватною обставинам та ситуації. Також, даними клінічного дослідження особи, виявлено, що [PERSON] інструкції експерта майже не виконує, але виконує просьби та інструкції батька. Часом, при зверненні до нього, сміється. Словниковий запас дуже малий, мова погано артикульована «лепетна», на рівні простої шаблонної фрази. Продуктивному мовному контакту недоступний, написав аграматично своє ім`я та прізвище. [PERSON] та дати народження не знає. В часі та просторі дезорієнтований. З акта обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає у трьох-кімнатній квартирі по [ADDRESS] , яку сім`я придбала для покращення умов проживання дітей, і де на даний час проводяться ремонтні роботи. Разом з ним зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] батько, [PERSON] , [INFO] мати, [PERSON] , [INFO] брат. Стосунки в сім`ї дружні, діти охоплені батьківською турботою та доглядом. Згідно копії висновку про стан здоров`я заявника [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я може постійно надавати соціальні послуги та бути опікуном. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» ФОВА-003452195 станом на 20.03.2025 року [PERSON] не має незнятої чи непогашеної судимості. Згідно довідки від 20.03.2025 року форми ОК-7 реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування сума фактичного доходу [PERSON] станом на 2020 звітний рік складає: 319745, 57 грн.; 2021 рік 283515, 55 грн.; 2022 рік 633445, 48 грн.; 2023 рік 661084, 12 грн.; 2024 рік 514155, 37 грн. Відповідно до військово-облікового документу з «Резерв +» [PERSON] 25.11.2024 року уточнено дані та надана відстрочка до 07.08.2025 року на підставі п.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Згідно подання Управління соціальної політики Коломийської міської ради (органу опіки та піклування), затвердженого наказом №08 о/п від 11 квітня 2025 року опікунська рада, виходячи з інтересів [PERSON] , рекомендує призначити його опікуном батька [PERSON] . IV. Мотиви суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2ст. 293 ЦПК України). Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Таким чином, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки з даних проведеної судово-психіатричного експерта № 47/2025 від 18 лютого 2025 року вбачається, що [PERSON] самостійно не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки страждає стійким хронічним психічним розладом дитячим аутизмом, що згідно МКХ-10 F 84 0. Внаслідок зазначеного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, що як юридична категорія відповідає поняттю «недієздатності». Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. ч. 2-4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Положеннями ст. 64 ЦК України визначено обставини, за яких особа не може бути опікуном (піклувальником). Так, не може бути опікуном (піклувальником) особа, позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. За приписом ст.75 ЦК України особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 року у справі № 712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 ( пункти 3.1, 3 Правил). Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. До такого висновку прийшов в своїй постанові Верховний Суд у справі № 753/1905/22 від 08.01.2024 року, який враховується судом при розгляді даної цивільної справи. Із поданої до суду заяви, долучених доказів, пояснень учасників судом встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом та є недієздатним, потребує встановлення щодо нього опіки. Заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , виявив бажання бути його опікуном. При вирішенні питання щодо можливості призначення заявника опікуном [PERSON] суд враховує наявність особистих приязних відносин між заявником та його сином, їх спільне проживання за місцем проживання [PERSON] , створення заявником належних умов проживання [PERSON] , забезпечення його лікування, догляду, а також можливість заявника за станом здоров`я виконувати опікунські функції. Суд враховує також наявність подання Управління соціальної політики (органу опіки та піклування) Коломийської міської ради, затвердженого наказом про направлення в суд подання про призначення опікуна №08 о/п від 11 квітня 2025 року, відповідно до якого опікунська рада з`ясувавши всі обставини та встановивши належність [PERSON] до осіб, які можуть виконувати обов`язки опікуна, виходячи з інтересів [PERSON] та враховуючи пропозиції опікунської ради рекомендує призначити [PERSON] опікуном над своїм сином. Судом не встановлено жодних обставин, які б виключали можливість призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Відтак, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна його батька - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч.ч.5-6 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі наведеного, ст.39,40,55, 58, 60,63-64, 67, 75 ЦК України,

Outcome: approved