Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"МІЛОАН" про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] , було укладено договір фінансового кредиту №3499101. Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. 13.09.2021 було укладено договір факторингу №07Т відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3499101. Таким чином, ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3499101. Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами, однак не виконував умови договорів, тому у нього виникла прострочена заборгованість за Договором №3499101 від 23.05.2021 р., що підлягає стягненню з [PERSON] , станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 27 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 19800,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1200.00 грн.; заборгованість за пенею 0.00 грн.; У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість [PERSON] , відмовляється. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" вказану заборгованість та судові витрати по справі. Вказаний позов ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 11.06.2024. Ухвалою Володимирецького районного суду від 22.07.2024 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 01.10.2024 розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 23.01.2025 року представник відповідача адвокат Карпач О.М., подала відзив на цивільний позов, в якому зазначила, що позивач частково визнає заявлені вимоги щодо стягнення з нього коштів за кредитним договором № 34900101 від 23.05.2021 року в розмірі 14 400,00 (чотирнадцять тисяч чотирьох) гривень, яка складається: 6000,00 грн тіло кредиту, 1200,00 комісія за оформлення кредиту, 7200,00 відсотки за користування кредитом (90 (1,5 відсоток) *80 днів), а також судовий збір пропорційно задоволеним вимогами. В решті заявлених вимог просив суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на безпідставність та недоведеність заявлених вимог. В свою чергу представник позивача користуючись своїм правом 27.01.2025 року надіслала до суду відповідь на відзив в якому вказувала обгрунтованість та підставність заявлених вимог просила суд задовольнити заявлені вимог в повному обсязі. Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило. В судове засідання представник позивача надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, клопотала про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"МІЛОАН" в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подали. Відповідач [PERSON] , та представник відповідача адвокат Карпач О.М., в судове засідання не з`явилися, однак представником відповідача до суду була надана заява в якій вона просила розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені вимоги визнають частково. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 23 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] , було укладено договір фінансового кредиту №3499101. Також судом встановлено, що [PERSON] , електронним цифровим підписом підписав зазначений кредитний договір, та підтвердив укладення договору та отримав на свій рахунок кошти, а отже акцептовано умови Договору. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. За умовами зазначеного кредитного договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 6000.00 грн через платіжну систему, що має відповідні ліцензії, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем. Кредитний договір було укладено строком на 20 днів до 12.06.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1,5% на день. 13.09.2021 було укладено договір факторингу №07Т відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3499101. Таким чином, ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3499101. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на дату звернення до суду виникла заборгованість за наданим кредитом №3499101 від 23.05.2021 р., становить 27 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 19800,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1200.00 грн.; заборгованість за пенею 0.00 грн.; Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ "Про електрону комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електрону комерцію2, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. При цьому, суд враховує, що кредитним договором №3499101 від 23.05.2021 року визначено, що кредит надано [PERSON] , строком на 20 днів, а розмір відсотків, згідно п.1.5.2 договору, встановлено в розмірі 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, тобто складає 1800,00 грн. Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору визнаного сторонами 80 днів та застосовуючи процентну ставку на рівні 1,50 %, що становить в розмірі 7200,00 грн (6000,00 грн х 1,50% х 80). Отже, загальна вартість кредиту складає 14400,00 грн. (тіло кредиту - 6000,00 грн. + заборгованість за відсотками - 7200,00 грн.+ 1200.00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами). За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1291,94 грн (14000,00 грн х 2 422, 40 грн /27 000, 00 грн). Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Виходячи із приписів\~ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, суми компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлених умовами договору про надання правничої допомоги. Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 01.04.2024 №42649746, додаткову угоду від 10.05.2024 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2024 №42649746, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 10.05.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості від 10.05.2024, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги. Наданими позивачем документами стверджується понесені позивачем витрати на надання правової допомоги у розмірі 6 000, 00 грн. Отже, відповідно до вимог ч.2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3111, 11 грн (14000,00 грн х 6 000, 00 грн /27000,00 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial