Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області через свого представника адвоката Вигулярного І.В. звернулась [PERSON] з заявою про оголошення фізичної особи померлою. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] з 14 травня 2011 року проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 03.03.2022 солдат [PERSON] призваний до військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] ) [ADDRESS] . 14.05.2022 солдата [PERSON] , старшого розвідника 1 розвідувального відділення взводу 4 стрілецького батальйону зараховано до військової частини [NUMBER] . 17.12.2022 на підставі сповіщення сім`ї №7426 молодший сержант [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , командир розвідувального відділення, зник безвісти 13 грудня 2022 року поблизу населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області. З акту службового розслідування від 15.12.2022 за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] , та інших військовослужбовців вбачається, що 13.12.2022, з 04:00, противник, з напрямку населеного пункту Озарянівка, Бахмутського р-ну, Донецької області, сімома штурмовими групами, під прикриттям мінометів, самохідних артилерійських установок, автоматичних станкових гранатометів тощо, здійснив штурм позицій двох взводних опорних пунктів [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , розташованих поблизу населеного пункту [ADDRESS] , внаслідок чого зникли безвісти молодший сержант [PERSON] та інші військовослужбовці. Зникли безвісти військовослужбовці на телефонні дзвінки не відповідають. Під час пошукових заходів тіл їх не знайдено. За ознаками вчиненого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] порушено кримінальне провадження № 12022020010001437 від 19.12.2022. Одночасно в ході проведення службового розслідування встановлено, достатніх вичерпних фактів (відомостей) про загибель молодшого сержанта [PERSON] , службовим розслідуванням не здобуто, відомостей про місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто. З огляду на викладене, слід вважати молодшого сержанта [PERSON] , таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, штурму противником позицій взводного опорного пункту поблизу населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського р-ну, Донецької області, 13.12.2022, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Тобто, [PERSON] , як військовослужбовець під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського р-ну, Донецької області потрапив під ворожий штурм та обстріл гранатометами та зник безвісти, від нього немає жодних відомостей про його місце перебування, немає спілкування з ним, відтак є обґрунтовані підстави, що дають можливість припускати, що він загинув, що є підставою для оголошення його померлим. 27.02.2025 ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України надано відповідь, що відомості про [PERSON] , [INFO] внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, в якому відсутня інформація про перебування в полоні. Отже з 13 грудня 2022 року заявниця, [PERSON] , як дружина [PERSON] та мати їх спільної дитини не можуть отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відсутня довідка про смерть [PERSON] [INFO] . Метою встановлення факту, шо має юридичне значення є державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який породжує правові наслідки для заявників, а саме: отримання виплат передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та оформлення спадщини, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявників як членів сім`ї загиблого військовослужбовця. Вищевикладене і стало підставою звернення до суду з даною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі. 31.03.2025 представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Чілей М.В. подав письмові пояснення, в яких зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З врахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] , молодший сержант [PERSON] , отримав статус «зниклого безвісти». Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому Законом і що за наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам, які мають право звернутися до суду з заявою про оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством, а не про встановлення факту смерті особи, що зникла безвісти. Доказів подання заявником заяви Уповноваженому з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин остання суду не надавала як і не надавала відомостей про заходи, які вживалися для розшуку військовослужбовця у передбаченому законом порядку. Висновок Уповноваженого про наявність обставин, що свідчать про смерть військовослужбовця, як це передбачено ст. 21 Закону №2505-УШ від 27.04.2022 в матеріалах справи відсутній. Відповідно до вищевикладеного просив суд взяти до уваги надані військовою частиною [NUMBER] пояснення по даній справі. 03.04.2025 представник заінтересованої особи [INFO] Манзюк Х.О. подала письмові пояснення, згідно яких вважають що оголошення [PERSON] померлим під час виконання завдань забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації підтверджується належними та допустимими доказами. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.005.2025 частково задоволено клопотання представника заявника Вигулярного І.В. про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Вигулярний І.В. підтримали заяву у повному обсязі та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Чілей М.В. заперечив щодо задоволення заяви з підстав, викладених у письмових поясненнях. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. При вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись в порядку, визначеному чинним законодавством. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 14.05.2011 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом №718. У шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 03.03.2022 солдат [PERSON] призваний до військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] ) [ADDRESS] , на підставі наказу № 31 т.в.о. начальника [INFO] полковника [PERSON] . [INFO] солдата [PERSON] , старшого розвідника 1 розвідувального відділення взводу 4 стрілецького батальйону зараховано до військової частини [NUMBER] на підставі наказу №118 командира військової частини [NUMBER] від 14.05.2022. 17.12.2022 на підставі сповіщення сім`ї №7426 молодший сержант [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , командир розвідувального відділення, зник безвісти 13 грудня 2022 року поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області. Згідно акту службового розслідування від 15.12.2022 за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] , командира 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] та інших військовослужбовців, вбачається, що 13.12.2022, з 04:00, противник, з напрямку населеного пункту Озарянівка, Бахмутського р-ну, Донецької області, сімома штурмовими групами, під прикриттям артилерії, здійснив штурм позицій двох взводних опорних пунктів [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , розташованих поблизу населеного пункту [ADDRESS] , внаслідок чого зникли безвісти молодший сержант [PERSON] та інші військовослужбовці. Встановлено, що достатніх підстав (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель молодшого сержанта [PERSON] службовим розслідуванням не здобуто. Відомостей про місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто. З огляду на викладене, слід вважати молодшого сержанта [PERSON] таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, штурму противником позицій взводного опорного пункту поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району, Донецької області, 13.12.2022, при безпосередній участі в бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. За ознаками вчиненого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] порушено кримінальне провадження № 12022020010001437 від 19.12.2022. З витягу з ЄРДР вбачається, що 19.12.2022 до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою звернулась [PERSON] , в якій просить прийняти міри щодо розшуку та встановлення місця перебування її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який останній раз був на зв`язку 13.12.2022 і зник безвісти поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області. 27.02.2025 ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України надано відповідь, що відомості про [PERSON] , [INFO] внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, в якому відсутня інформація про перебування в полоні. 03.04.2025 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. посвідчено заяву [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за №1534. З змісту заяви вбачається, [PERSON] 13.12.2022 перебував на посаді командира окремого розвідувального взводу [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] . Молодший сержант [PERSON] перебував на посаді командира 2 розвідувального відділення окремого розвідувального взводу [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] . [INFO] орієнтовно о 4:00 отримав наказ висуватись на підкріплення в район дамби селища Озарянівка Бахмутського району Донецької області. Молодший сержант [PERSON] знаходився з ним в групі підкріплення. Приблизно з 5:00 безпосередньо проходили бойові дії, з метoю захисту їхніх позицій. Орієнтовано о 15:00 почався черговий штурм їхніх позицій противником. Молодший сержант [PERSON] знаходився біля [PERSON] . Під час зміни вогневої точки [PERSON] впав перед окопом. Після цього, [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями перемістив [PERSON] до бліндажу. Оглянувши його. виявили, що пульс та дихання відсутнє та наявне кульове поранення в області грудної клітини. Почали надавати першу домедичну допомогу, ознаків життєдіяльності не було. В зв`язку із закінченням боєприпасів. [PERSON] та інші військовослужбовці були змушені залишити позицію. Евакуювати молодшого сержанта [PERSON] змоги не було, оскільки знаходились в безпосередній близькості до противника та через загрозу для життя особового складу. В подальшому дана територія знаходилась під контролем противника до літа 2023 року. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини матеріально правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У таких справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Верховний Суд в постановах від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23 наголошує, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. Оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру". У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року в справі №910/18214/19 звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання. Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 ). Вказана норма встановлює спеціальні строки. Правова мета їх встановлення полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців, як мінімально потрібного строку, відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи. Велика Палата Верховного Суду в цій постанові також наголосила, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися бойові дії) або тимчасово окупованих РФ», активні бойові дії у селищі Курдюмівка Донецької області почалися 24 лютого 2022 року та закінчилися 01 грудня 2022 року, з того моменту даний населений пункт є тимчасово окупованим. Тобто, населений пункт Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області станом на момент розгляду справи є тимчасово окупованим з грудня 2022 року, а тому суд вважає, що є достатні підстави для відліку шестимісячного строку для оголошення [PERSON] померлим, саме з дня зникнення безвісти 13 грудня 2022 року. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Верховний Суд України у постанові від 29 травня 2024 року у справі №127/28463/23 вказує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим, оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності дають підстави вважати, що солдат [PERSON] загинув в населеному пункті Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області у бойових діях (заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави) у зв`язку з військовою агресією рф проти України та є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про його смерть саме [INFO] , під час виконання бойового завдання. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу [PERSON] , якого просить оголосити померлим, оскільки бажає увіковічити пам`ять про нього, який з перших днів повномасштабного вторгнення рф на територію України мобілізований до лав Збройних Сил України та став на захист Батьківщини і загинув під час виконання ним обов`язків військової служби. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії РФ проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, зокрема оформлення спадкових прав та реалізація права на отримання одноразової грошової допомоги, тобто має індивідуальний характер. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою, підлягає задоволенню.

Outcome: approved