Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін В лютому\~2025\~позивачі звернулися до суду\~з позовом, в якому просять визнати за кожним із них право власності на 1/7 частки житлового будинку з належними до нього приміщеннями і спорудами, який розташований у [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 72,8 кв.м.; хлів Б, загальною площею 23,6 кв.м.; хлів В, загальною площею 16,1 кв. м.; літня кухня Г, загальною площею 28,9 кв. м.; хлів Г, загальною площею 6,6 кв. м.; погріб Д, загальною площею (17,1) кв. м.; огорожа дерево. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами зазначено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 15.03.1988 року, жилий будинок з належними до нього приміщеннями і спорудами, який розташований у [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Згідно повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації №735700 від 4 липня 2022 року власником будинковолодіння [ADDRESS] є [PERSON] , частка якого складає 1 (100%). [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.С. заведено спадкову справу №27/2023 від 23 лютого 2023 року за заявою позивачки. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок свідчить про те, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , має статус колгоспного двору, в якому зазначено голову колгоспного двору померлого [PERSON] , інформація про інших членів колгоспного двору відсутня, але довідки органу місцевого самоврядування з погосподарських книг свідчать про те, що в житловому будинку разом з головою колгоспного двору проживали і інші особи, які також мають право на частину в майні колгоспного двору. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний об`єкт нерухомого майна немає можливості, оскільки спадковий будинок належить на праві спільної сумісної власності колгоспному двору та відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до чинного законодавства для вирішення даного питання нотаріусом роз`яснено про необхідність звертатися до суду. Відповідно до довідки № 7 від 01.02.2003 про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 1990 рік за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на дату звернення до суду [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли. Представниця позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Після перерви подала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду відзив, в якому клопотав про розгляд справи за його відсутності та просив в позові відмовити, зазначивши, що до матеріалів до позовної заяви додано довідку старости старостинського округу з центром у с. Копистин від 01.02.2023 року № 7 в якій зазначено осіб зареєстрованих у колгоспному дворі за адресою [ADDRESS] станом на 1986-1990 роки, проте інформації про зареєстрованих осіб станом на 15.04.1991 року до позовної заяви не додано. Невідомо хто проживав у вказаному колгоспному дворі станом на дату введення в дію Закону «Про власність» (з 15 квітня 1991 року) та має право власності на частку в ньому. Крім того, позивачі стверджують, що [PERSON] та [PERSON] , які були зареєстровані в колгоспному дворі померли, проте до позовної заяви не додано документи, які б це підтверджували та в позовній заяві не зазначено час їх смерті та хто прийняв спадщину після їх смерті. Якщо вони померли після [INFO] та їх частка спадкується в загальному порядку. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] , а тому його частка в майні колгоспного двору відповідно до діючого на той час законодавства, а саме ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР переходить його спадкоємцям. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.02.2025 позовну заяву залишено без руху. 03.03.2025 недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунуті. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 24.03.2025. 09.05.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено її до судового розгляду на 27.05.2025. 27.05.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.06.2025 для витребування копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 20.06.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 15.03.1988, житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (арк. спр. 14, 103). За зазначеною адресою обліковується земельна ділянка 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,16 га для ведення особистого селянського господарства (арк. спр. 15). За [PERSON] на жилий будинок [ADDRESS] зареєстровано право власності на зазначений будинок Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, що підтверджується його повідомленням № 735700 від 4 липня 2022 року (арк. спр. 13). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 24.11.2016 Хмельницьким БТІ, житловий будинок з належними до нього приміщеннями і спорудами, який розташований у [ADDRESS] складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 72,8 кв.м.; хлів Б, загальною площею 23,6 кв.м.; хлів В, загальною площею 16,1 кв. м.; літня кухня Г, загальною площею 28,9 кв. м.; хлів г, загальною площею 6,6 кв. м.; погріб Д, загальною площею (17,1) кв.м., огорожа дерево (арк. спр. 16-18). З довідок № 46 від 02.08.2022 та № 7 від 01.02.2003, виданих старостою старостинського округу з центром у с. Копистин, вбачається, що впродовж 1990 1991 років зареєстрованими у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (арк. спр.101 (зворот) 102). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (арк. спр. 79). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (арк. спр. 80). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (арк. спр. 81). 23.02.2023 було заведено спадкову справу до майна [PERSON] (арк. спр. 95 105). Заяву до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після нього подала його донька [PERSON] (арк. спр. 96). Приватний нотаріус Терлич О.Л., оскільки спадковий будинок належить на праві спільної сумісної власності колгоспному двору та відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (арк. спр. 104 105). 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Заслухавши представницю позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 120 ЦК УРСР в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. В абзацах 1 6 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власністю цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усі його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вкладу кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закон власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Таким чином, членами колгоспного двору були десять осіб: батько, матір і їх восьмеро дітей. Їх частки були в силу закону рівними, тобто по 0,1 за кожним. Кількісний склад зазначених осіб станом на день набуття чинності Законом України «Про власність» не змінився. Першим помер голова колгоспного двору (чоловік матері позивачів та батько позивачів), після нього в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції станом на день його смерті спадкоємцями першої черги за законом стали його дружина та діти в рівних частках кожен. Наступною померла матір позивачів, після неї в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції станом на день її смерті спадкоємцями першої черги за законом стали діти в рівних частках кожен. Таким чином, після смерті батьків дві їхні частки (0,1 х 2 = 0,2) перейшли до вісьмох дітей порівну, після чого у кожного з них частка у спірному майні склала по 0,125 (1 : 8 = 0,125). Надалі померла одна з сестер позивачів, відомості про її спадкоємців у справі відсутні. Водночас її частка в межах зазначеного спору не може бути перерозподілена між позивачами, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити, чи належать позивачі до кола спадкоємців за заповітом або законом після неї. Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати за позивачами право власності на спірне майно в частках не по 1/7 (тобто по 0,14), а по 0,125 (за вирахуванням частки їх покійної сестри) за кожним. В решті позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. На підставі наведеного,

Outcome: partial