Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

03 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначено, що 10.06.2024 року\~ ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір №10.06.2024-100002463 за умовами якого\~\~ ТОВ «Споживчий центр» видав відповідачу кредит у розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Позивач\~ видав кредит, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 10.06.2024 року, чим виконав свої зобов`язання вчасно та в повному обсязі. В порушення договору відповідач не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, в зв`язку з чим позивач\~ звернувся до суду\~ з цим позовом. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 14.04.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з\~ повідомленням ( викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення згідно з вимогами ЦПК України. В судове засідання відповідач двічі не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення відповідачу поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомила,\~ відзив на позов не подала. Відповідач у передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте остання в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов суду не надала, причини неявки суду не повідомила.\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Ураховуючи наведені обставини, думку позивача щодо можливості розгляду справи у заочній процедурі, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення\~ на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено наступні фактичні обставини. 10.06.2024 року відповідачка звернулася до ТОВ «Споживчий центр» із заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився за\~ посиланням https://sgroshi.com.ua/. Такий порядок укладення договору передбачений ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". [PERSON] під час укладення кредитного договору підписала отримані документи з використанням одноразового ідентифікатора та пройшла ідентифікацію\~ через систему Bank ID Національного банку, абонентом якого з 26 жовтня 2020 року є позивач. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця, схемами кредитування, з метою прийняття\~ обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, що підтверджується паспортом споживчого кредиту, підписаним відповідачем одноразовим ідентифікатором\~ Е812 ( а.с.9-14). Відповідно до умов договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 7000,00 грн, строком на 98 днів, дата повернення 15.09.2024 року з оплатою процентів за користування у розмірі 1,13 %\~ денної процентної ставки.\~ Факт надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується квитанцією ( а.с. 8 зв.б). Згідно з\~ пунктом 8\~ заявки та відповіді позичальника, які є невід`ємною частиною договору кредиту встановлено, що сторони договору визначили плату за надання кредиту (комісія) у сумі 1050,00 грн, яка за умовами договору залишається незмінною. З довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №10.06.2024-100002463 від 10.06.2024 року, станом на 15.09.2024 року заборгованість відповідача становить 18811 грн, з яких 7 000,00 грн тіло кредиту, 7938 грн нараховані відсотки, 373 грн комісії та 3500 грн неустойки із розрахунку 70 грн за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання за договором. Надаючи правову оцінку встановленим у справі фактичним обставинам суд зазначає наступне. Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України) Відповідно до ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст. 509 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (\~ ч.1 ст.1054 ЦК України). Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування». Кредитодавцем\~ у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»). Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит\~ на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»). Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися\~ шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст.\~ 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»). Положеннями ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути\~ грошові кошти у такій самій сумі\~ у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України). Ураховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів\~ на умовах укладеного договору кредитування, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості. Вирішуючи питання щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню, суд дійшов наступних висновків. Як убачається із умов\~ кредитного договору (п.13 заявки та відповіді, які\~ є невід`ємною складовою договору) сторони визначили відповідальність за невиконання грошових зобов`язань позичальника у виді пені та штрафу\~ з посиланням на норми ст. 625 ЦК України. Водночас\~ згідно з пунктом 18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України встановлено, що\~\~ у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки\~ договір в частині визначення грошової відповідальності відповідача не відповідає чинному ЦК України,\~ його умови в цій частині є нікчемними, і не створюють юридичних наслідків\~ для сторін договору (\~ ч. 1 ст. 2013, ст. 215, 217 ЦК України) Тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки позов не підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ «Споживчий центр» підлягає\~ задоволенню в частині стягнення заборгованості у загальній сумі 15311,00 грн, яка складається із суми основного боргу по тілу кредиту 7 000 грн,\~ процентам за користування кредитом 7938,00 грн та комісії 373 грн ( стор 3 позову).\~\~ В іншій частині вимог про стягнення заборгованості у задоволені позову слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд\~ керується нормами ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~ Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1 985 грн\~\~ (2 422,40 грн сплачений позивачем судовий збір /1,22). Ураховуючи наведене та

Outcome: partial