Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Представниця позивача Кудіна А.В. у грудні 2024 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 28.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~5805205797, за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення кредиту. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» був укладений договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами згідно реєстрів прав вимоги. 15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] на суму 27806,77 грн, із яких: 14932,30\~грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,23 грн загальна заборгованість по відсоткам; 12873,24 грн - загальна заборгованість по комісії. Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 5805205797 від 28.01.2021 у розмірі 27806,77 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 15.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з наведеним, представниця позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 5805205797 від 28.01.2021 у розмірі 27806,77\~грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12.12.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд. 18.04.2025 представник відповідачки Сумцов Є.С. подав додаткові пояснення у справі в яких вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження надходження кредитних коштів на рахунок відповідачки, а також користування відповідачкою кредитними коштами. Також до матеріалів справи не додано відповідних реєстрів прав вимоги на підтвердження переходу від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідачки за кредитним договором №\~5805205797 від 28.01.2021. Відсутність доказів передачі права вимоги від первісного кредитора до позивача, свідчить про відсутність у позивача права вимоги та є самостійною та достатньою підставою для відмови задоволенні позову, незалежно від обґрунтованості вимог позивача по суті спору. Відповідачку не повідомляли про відступлення права вимоги. Положення спірного кредитного договору про сплату відповідачкою на користь позивача комісій є нікчемним, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Тому представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати. 01.05.2025 представник позивача подав додаткові пояснення в яких, крім обставин викладених у позовній заяві, зазначив, що кредит надавався [PERSON] у розмірі 29799,00 грн на строк 24 місяці з умовою сплати відсотків за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених у паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Кошти надавалися відповідачці в безготівковій формі на банківську карту вказану нею при укладенні договору. Позивач не володіє оригіналами первинних документів на отримання та повернення відповідачкою кредитних коштів. Відповідачкою обрано спосіб захисту, який можна охарактеризувати як спростування аргументів шляхом їх недоведеності. Також представник позивача вказав, що заявлені представником відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн є не співмірними зі складністю справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Дана справа має невеликий обсяг досліджуваних доказів, предмет спору не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, існує усталена судова практика зі спірних правовідносин. Ухвалою суду від 22.05.2025 за клопотанням представника позивача було витребувано докази. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у додаткових поясненнях вказав, що просить розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідачки також подав заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу без участі сторони відповідача, підтримує позицію викладену в додаткових поясненнях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 28.01.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~5805205797, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 29799 грн на строк 24 місяці, із яких: 20000 грн зараховуються на рахунок [PERSON] ; 600 грн та 7200 грн на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС», як оплату страхових платежів; 200 грн та 399 грн - на рахунок ТОВ «ЦФР», як оплату за електронний ключ доступу до додатків (а.с. 4). Також у вказаному кредитному договорі зазначено, що інші умови договору викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». До позовної заяви представником позивача додано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №\~5205797, яким передбачені умови кредитування, що надаються ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.\~4-5). Суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачкою вказаний паспорт кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Таким чином, зміст укладеного кредитного договору та умови кредитування відображені у кредитному договорі № 5805205797 від 28.01.2021, в якому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Однак вказаним договором не передбачено розміру відсотків за користування коштами та комісії. На виконання умов зазначеного кредитного договору ТОВ «ФК\~«ЦФР»28.01.2021 на рахунок [PERSON] № [NUMBER] відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» було перераховано обумовлену суму кредитних коштів у розмірі 20000 грн (а.с.\~112, 113). 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги №\~ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №\~5805205797 від 28.01.2021 на суму 29824,15 грн (а.с. 11-12, 90-98). 15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №\~5805205797 від 28.01.2021 на суму 27806,77 грн, із яких: 14932,30 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,23 грн загальна заборгованість по відсоткам; 12873,24 грн - загальна заборгованість по комісії (а.с. 13-16, 80-89). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 28.01.2021 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. \~1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частиною першою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до розрахунку складеного позивачем, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 5805205797 від 28.01.2021 станом на 31.10.2024 складає 27806,77 грн, із яких: 14932,30 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,23 грн загальна заборгованість по відсоткам; 12873,24 грн - загальна заборгованість по комісії (а.с. 10) Суд частково не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки до нього включено заборгованість за процентами та комісією, що не передбачено умовами кредитного договору №\~5805205797 від 28.01.2021. Відтак суд вважає обґрунтованим вказаний розрахунок у частині залишку заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14932,30 грн. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за процентами за користування кредитом та комісії не підлягають задоволенню. Разом тим, зважаючи на установлені судом обставини про те, що відповідачка користувалася кредитними коштами, наданими їй ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником прав вимоги якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку не повернула, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з відповідачки суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14932,30\~грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 53,70%, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1626,04 грн. Вирішуючи питання про стягнення з позивача понесених відповідачкою судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу доказів не подав, тому відсутні підстави для стягнення таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial