Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.02.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP на підставі Заяви-Анкети № 118693 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт. АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у [PERSON] станом на 15.05.2024 утворилась заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP від 11.02.2021 у сумі 19 492,63 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 9 978,39 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 9 514,24 грн. 15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP від 11.02.2021 у загальному розмірі 19 492,63 грн. 22.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено Договір позики № 77855618, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 3 500,00 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість за Договором позики № 77855618 від 22.10.2021 у сумі 3 803,56 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2962,42 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 841,14 грн. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 77855618 від 22.10.2021 у сумі 3 803,56 грн. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість: 1) за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP від 11.02.2021, укладеним між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] , в розмірі 19 492,63 грн.; 2) за Договором позики № 77855618 від 22.10.2021, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , в розмірі 3 803,56 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 02.01.2025 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на 20.06.2025 відзив на позов до суду не надійшов, у зв`язку з чим суд розглянув справу на підставі наявних у ній документів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 11.02.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP шляхом підписання Заяви-Анкети № 118693 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт. Підписанням заяви-анкети відповідач підтвердив, зокрема, що перед її підписанням ознайомився з Публічною пропозицією разом з додатками, в т.ч., але не виключно, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті Банку https://tascombank.ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua/ посилання та примірник якої, разом з додатками, відповідач отримав в мобільному додатку «Sportbank», і з якою повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов`язався неухильно дотримуватися. Після отримання банком заяви-анкети про приєднання до Публічної пропозиції та підписання її банком, Публічна пропозиція разом з додатками та заявою-анкетою складатимуть Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank про функціонування ощадного рахунку « Рюкзак », що укладений між відповідачем та банком. 15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP від 11.02.2021 у загальному розмірі 19 492,63 грн., що підтверджується копією вказаного договору, Актом прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф та Витягом з Реєстру боржників від 15.05.2024. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань з повернення грошових коштів за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP утворилась заборгованість у розмірі 19 492,63 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 9 978,39 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 9 514,24 грн. 22.10.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено Договір позики № 77855618, згідно умов якого сума позики становить 3 500,00 грн., яка надається строком на 30 днів, тобто до 21.11.2021 зі сплатою базової відсоткової ставки - 1,99 % на день. Вказаний договір укладений між сторонами в електронному вигляді та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора DTGD066Ihe. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 77855618 від 22.10.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копією Додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21; копією Додаткової угоди № 12 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21; Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 за Договором факторингу № 14/06/21, а також витягом з вказаного реєстру. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань з повернення грошових коштів за Договором позики № 77855618 від 22.10.2021 утворилась заборгованість у розмірі 3 803,56 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2962,42 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 841,14 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 2 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку відповідача є первинним документом, а тому - належним доказом на підтвердженням факту наявності боргу за договором позики (кредиту). Окрім того, з такої виписки можна достовірно встановити розмір заборгованості за договором позики (кредиту), та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку. Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором позики (кредиту) - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу. Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов таких висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21, також зазначено: «Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу». Разом з тим, позивачем не надано жодних належних доказів, зокрема первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які б засвідчували, що відповідачу [PERSON] було перераховано грошові кошти згідно з Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP від 11.02.2021, укладеним з АТ «ТАСКОМБАНК» та Договором позики № 77855618 від 22.10.2021, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19). Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позові об грунтовуючи заявлені вимоги, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на якій наполягає позивач, та належним чином не обгунтовують розмір заявленої до стягнення заборгованості, адже з розрахунків неможливо встановити, за який період вона нарахована первісними кредиторами, чи нараховувалися відсотки за користування кредитом у межах суми кредитування, тощо. Отже, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] . За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9284132-SP від 11.02.2021, укладеним з АТ «ТАСКОМБАНК» та Договором позики № 77855618 від 22.10.2021, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог. Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed