Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах та від імені [PERSON] , звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2010 року. Відповідач 24 лютого 2025 року звернувся до Нововодолазького районного Харківської області з позовом до позивача про розірвання нашого шлюбу, справа № 631/167/25. Подружжя має двох дітей - доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 12, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 1. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 24 лютого 2025 року № 2025/002634139, № 2025/002634404, № 2025/002634177, та актом депутата Нововодолазької селищної ради № 250 від 28 лютого 2025 року. Відповідач ухиляється від покладеного обов?язку утримувати дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Інших осіб на утриманні [PERSON] немає. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред?явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Через канцелярію суду представник відповідача [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовом частково та вважає його не обгрунтованим, таким, що не відповідає дійсності і завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації. Вказані позивачем події в позові, не відповідають дійсності. З твердженням позивачки, що відповідач «ухиляється від обов?язку утримувати дітей» та «не надає матеріальної допомоги добровільно», відповідач категорично не погоджується, вважає ці слова свідомо неправдивими, такими, що спотворюють реальність, завдають шкоди його честі, гідності, репутації як батька, як військовослужбовця Збройних Сил України і як громадянина України. Протягом усього часу після народження дітей відповідач не тільки регулярно фінансово підтримував родину, але й несе моральну, емоційну та матеріальну відповідальність за їхнє благополуччя. Усі ці роки відповідач сумлінно переказував кошти, про що свідчать банківські виписки, що додаються до цього відзиву. Жодних офіційних претензій чи вимог про аліменти до моменту подання цього позову йому не надходило, що опосередковано підтверджує наявність домовленостей між сторонами щодо добровільної допомоги. У відповідача наявні банківські виписки про перерахування позивачці коштів на утримання дітей, у тому числі на карткові рахунки, які використовує позивачка. Ці платежі здійснювалися як до початку судового процесу, так і після подання нею позову. Більше того, з початку повномасштабної війни відповідач, як патріот, добровільно став на захист України, проходив службу в умовах бойових дій, ризикував життям, а нині перебуває на лікуванні після поранення. У той час, коли багато громадян мають можливість продовжувати мирне життя, відповідач та інші військові щоденно ризикує своїм здоров?ям заради майбутнього дітей. Твердження про «ухиляння» виглядає абсолютно несправедливим та цинічним, особливо у контексті його військового статусу. Така характеристика принижує його гідність, створює хибне уявлення про нього як про батька та громадянина, чим фактично дискредитує військову службу та завдає йому моральної шкоди. Крім того, позивачка вказує, що сама утримує дітей, хоча не працює офіційно вже понад 15 років та не має задекларованих джерел доходу. Отже, її твердження про «самостійне утримання» дітей також виглядає безпідставним. Проти розміру стягнення аліментів відповідач не заперечує. На підтвердження надав копія посвідчення УБД, копії платіжних інструкцій з банку про переказ коштів [PERSON] , копію військового квитка. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мякота Т. М. у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд проводити судові засідання без їх участі. Також зазначила, що зазначені у відзиві відповідачем обставини не спростовують законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Мезін В. В. належним чином повідомленв про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки\~суд не\~повідомили,\~ з клопотанням про відкладення судового засідання не зверталися. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON] , про що 08 червня 2010 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області складено відповідний актовий запис № 12 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3). [PERSON] народився [INFO] , про що 24 січня 2013 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області складено відповідний актовий запис № 1 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Згідно з витягами з реєстру територіальної громади № 2025/002634139, № 2025/002634404, № 2025/002634177 від 24 лютого 2025 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5-7). Відповідно до акту депутата Нововодолазької селищної ради № 250 від 28 лютого 2025 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зі слів матері [PERSON] та [PERSON] виховуються та знаходяться на повному утриманні матері [PERSON] , батько [PERSON] , не проживає та не приймає участі у вихованні, спілкуванні, утриманні дітей. (а. с. 8). Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як закріплено ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів\~\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За п. 3, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами \~ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірностіцих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом на подання доказів у підтвердження свого стану здоров`я, матеріального становища, наявності інших обставин, які треба врахувати при визначенні розміру аліментів, окрім того не заперечує\~проти розміру\~стягнення аліментів, суд вирішує спір за матеріалами наявними у справі. З огляду на стан здоров`я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутності у відповідача інших утриманців, окрім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти потрібно стягнути з дня пред`явлення позову, тобто з 03 березня 2025 року. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3\~ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6\~ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved