Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] , 20.08.2024 року 13-28 год. в м. Тернівка вул. Миру буд. 4, водій автомобіля Renault Megane д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з припаркованним автомобілем Hyundai Elantra д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху,\~тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 124\~КУпАП. Внаслідок вказаної пригоди належний [PERSON] транспортний засіб Hyundai Elantra д.н.з. [NUMBER] , зазнав технічних ушкоджень, а його власник матеріального збитку. Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 (справа № 194/1467/24) відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, не підлягає доказування у даній справі питання щодо винуватості [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «ГАРДІАН», яка оцінила матеріальний збиток у 5\~481,31 грн, та за заявою [PERSON] виплатило останній страхове відшкодування у розмірі 2\~281,31 грн (5\~841,31 3\~200,00 грн франшиза). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у\~разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. \~Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані та доведені. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 16.01.2025, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved