Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові вказала, що вони зі [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 07 березня 2023 року шлюб між подружжям розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. З відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти, однак, у зв`язку з їх несплатою утворилася заборгованість в розмірі 94603,60 грн. Жодної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Життям дитини не цікавиться. По досягненню сином трирічного віку [PERSON] жодного разу не бачився із ним, жодного разу не телефонував, не вітав із днем народження. Позивачка зазначає, що вона є єдиною особою, яка матеріально забезпечує дитину та опікується нею. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Також, позивачка стверджує, що відповідач є алко- та наркозалежним, а 30.12.2019 року вчинив домашнє насильство щодо дитини. Позивач прохає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка та представник позивачки - адвокат Остахов В.П., заявлені позовні вимоги підтримали. При цьому, зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Зважаючи на те, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, його виклик до суду у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. /а.с.43-45/ З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивачка та її представник не висловили заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Орган опіки та піклування в судове засідання свого представника не направили. На виконання ухвали суду направили висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. У висновку зазначили, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. З`ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] . /а.с.17/ Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.03.2023 року. /а.с.18-19/ Дитина проживає разом з матір`ю у [ADDRESS] . /а.с.13/ На підставі судового наказу, виданого 11 травня 2022 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, зі [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /а.с.20-21/ Втім, у зв`язку з несплатою аліментів відповідачем, утворилася станом на червень 2024 року в розмірі 94603,60 грн. /а.с.22-25/ З наданої довідки та позитивної характеристики із закладу дошкільної освіти (ясла-садок №6, м.Світловодськ) убачається, що дитиною опікувалася мати, а батько жодного разу не відвідував садок. /а.с.26, 27, 28/ Згідно характеристики ЗДО №7 «Веселка» Золочівської міської ради дитина, її виховання, розвиток та зовнішній вигляд охарактеризовані позитивно, водночас, зазначено, що у соціально-психологічному та виховному процесі дитини - [PERSON] брали участь його матір та вітчим. /а.с.29/ Зміна прізвища позивачки зі « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулася внаслідок укладення 01 листопада 2024 року шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом ДРАЦС по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №631. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок затверджено рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради від 21.05.2025 року №251. Згідно вказаного висновку 17.01.2025 року службою у справах дітей здійснено комісійний виїзд за адресою: [ADDRESS] , щодо обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] . Умови проживання задовільні, для малолітнього мати [PERSON] створила необхідні умови для виховання та розвитку. За вказаною адресою відповідач у справі [PERSON] не проживає. Разом з тим, посилаючись на те, що відповідач не має зареєстрованого місця проживання і його місцеперебування невідоме, орган опіки дійшов висновку про недостатність матеріалів і неможливість сформувати думку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON] . В судовому засіданні також були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] надала показання, згідно яких вона є сестрою позивачки у справі. Весь час з сестрою вони проживали у м.Світловодську. Після укладення шлюбу з відповідачем у 2018 році, сестра разом з ним переїхалиа проживати до м.Кременчук. Свідок розповіла, що спочатку відносини подружжя складалися добре, але через деякий час поведінка [PERSON] змінилася, він став поводитися агресивно, застосовував фізичне насильство до дітей (давав потиличники), примушував стояти на колінах. [PERSON] ніде не працював, якщо і влаштовувався на роботу, то довго не затримувався і звільнявся. Гроші на утримання дітей не давав. Став пропадати на кілька днів з дому, повертався із запахом алкоголю. Сестра (позивачка у справі) вимушена була повернутися проживати до м.Світловодська, де батьки допомогли їй орендувати квартиру. Відповідач приїздив до неї з погрозами. Після розірвання шлюбу сестра та [PERSON] не спілкувалися, дитиною відповідач не цікавився, хлопчик називає татом вітчима. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є подругою позивачки у справі. Вони почали товаришувати у 2021 році, оскільки їх діти почали разом відвідувати школу та гуртки. Через півроку позивачка стала орендувати у неї квартиру. За весь час спілкування свідок жодного разу не бачила батька [PERSON] . Лише один раз, коли хлопчику виповнилося 5 років і вони святкували день народження, зателефонував відповідач у справі і повідомив, щоб вони вийшли, бо він приїхав. Відповідача привезли на авто, з якого він навіть не вийшов. Спілкувався з позивачкою та сином через вікно авто. Відповідач був з ознаками алкогольного сп`яніння, спілкувався на підвищених тонах впродовж 10-15 хвилин, а потім поїхав. Більше вона не бачила відповідача. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона є матірю позивачки у справі. Після одруження з відповідачем у справі дочка переїхала проживати до м.Кременчук. Після народження сина поведінка [PERSON] погіршилася. Він став агресивним. Свідок разом з чоловіком часто забирали дочку та онуків до себе, оскільки відповідач ображав їх, трощив меблі. Відповідач на жодній роботі довго не затримувався. Інтересу до сина не проявляв, ігнорував спроби сина поспілкуватися з ним. Після розлучення з дочкою відповідач дитину не відвідував і навіть не телефонував. Понад два роки свідок не бачила відповідача та нічого про нього не чула. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд виходить з наступного. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Щодо позиції органу опіки, який повідомив про недостатність даних для надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, суд зважає на наступне. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19 сформував правову позицію, згідно якої передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак, відсутність висновку органу опіки щодо розв`язання спору не є фактором, який унеможливлює розгляд справи, а також не є безумовною підставою для відмови у задоволенні поданого позову. Зважаючи на відсутність сформованого висновку органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, суд виходить з наявних доказів у справі. Суд відхиляє посилання позивачки на те, що відповідач є алко- та наркозалежним, застосував домашнє насильство щодо дитини. Вказані обставини не підтверджуються іншими доказами, окрім показань свідків. За клопотанням представника позивачки ухвалою суду витребувано інформацію щодо можливого лікування відповідача або перебування на обліку у відповідних медичних закладах. З відповідей психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 (м.Кременчук, тобто, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача), а також з відповіді КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» убачається, що [PERSON] до вказаних закладів за допомогою не звертався, на обліку та лікуванні не перебував. /а.с.89-97/ Разом з тим, суд враховує висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21), згідно яких відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. На думку суду наявні у справі докази вказують на повну байдужість батька (відповідача у справі) до долі сина. Наведені докази вказують на те, що дитина проживає з матір`ю, яка утримує сина, турбується про його розвиток, навчання та виховання, створила належні умови для проживання дитини. Натомість, відповідач, не проявляє інтересу до дитини, не цікавиться життям сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, внаслідок чого утворилася істотна заборгованість зі сплати аліментів. На думку суду, наведені обставини свідчать про те, що відповідач впродовж тривалого часу нехтує своїми батьківськими обов`язками. За таких обставин, суд вважає за доцільне задовольнити поданий позов та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] . Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved