Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 березня 1986 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець, Дніпропетровської області, за актовим записом № 78. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 березня 1986 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець, Дніпропетровської області, актовий запис № 78. Від шлюбу народилося двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] , які є повнолітніми і мають свої сім`ї. Впродовж спільного життя, через різні життєві прагнення, через відсутність спільних поглядів на шлюб та сім`ю, відсутність взаємопорозуміння окремих життєвих ситуацій між ними почався розлад взаємостосунків, з`ясування відносин та суперечки, що призвело до втрати довіри та любові, внаслідок чого спільне життя не склалося, сім`я фактично розпалася. Сімейно-шлюбні відносини припинили у 2017 році, тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить лише формальний характер. Вважає що подальше сумісне життя та примирення між ними є недоречним та неможливим. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином про, що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Заяв чи клопотань не надав, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався. \~ Згідно інформації Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 13.05.2025 року №1201.4.5-5992/1201.4-25, наданої на запит суду, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки поштовий конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано - 28.05.2025 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не ставить перед судом питання, щодо відновлення свого дошлюбного прізвища, тому після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». . Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved