Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 25793,60 грн. посилаючись на те, що 29 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9698602, що був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. 29.03.2024 року первісний кредитор ініціював перерахунок коштів в сумі 8000 грн. на банківську карту відповідача. Згідно умов даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 8000 грн.. В подальшому, 17.12.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №17122024, даний факт підтверджується актом-прийому передачі Реєстру Боржників по договору факторингу №17122024. В подальшому, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №020425-У від 02.04.2025 року, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 25793,60 грн. Відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.\~Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість в розмірі 25793,60 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. 10 червня 2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову ТОВ «Юніт Капітал», просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що копія договору, графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідача, таким чином його не ознайомлювали з умовами кредитування. Також, відповідач посилається на те, що у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договором факторингу № 17122024-МК від 17.12.2024 року. Аналогічно з цим, у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги до позивача від ТОВ «Онлайн Фінанс» за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договором факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року. Також, відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, покликаючись, що при цьому, у п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Тоді як відповідно до договору кредитної лінії №00-9698602 до кінця дії договору застосовувалася стандартна процентна ставка 2,47% в день. І, оскільки Договір №00-9698602 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем був укладений 29 березня 2024 року, до нього безпосередньо застосовуються зазначені обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки, встановлені Законом JVb 3498-ІХ. Тому вважає, що позивач, нараховуючи проценти за Договором № 00- 9698602 від 23 березня 2024 року, зобов`язаний був враховувати поетапне зниження максимальної денної процентної ставки. Просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі та відмовити у задоволенні стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у позовній просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивася, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, проте у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності, відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] був укладений Договір №00-9698602, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн., шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме ТОВ «Макс Кредит» направило [PERSON] одноразовий ідентифікатор 21565, який відповідач використала 29.03.2024 року задля підписання договору. За умовами кредитного договору №00-9698602 від 29.03.2024 року ТОВ «Макс Кредит» зобов`язується надати кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 8000 грн.. Відповідно до умов договору №00-9698602 від 29.03.2025 року строк дії кредитної лінії 360 календарних днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3. договору. Відповідно до п. 1.5.3 договору №00-9698602 від 29.03.2025 знижена процентна ставка становить 1,11% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше дня першою Періодичною датою оплати процентів, визначеного в п. 1.3.1 договору. Відповідно до п. 4.2.5 кредитодавець має право відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм Цивільного кодексу України без згоди позичальника, а також обов`язково повідомити позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. ТОВ «Макс Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 8000 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 23.12.2024 року. 17 грудня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №17122024-МК/онлайн. За умовами договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги згідно реєстру в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до умов договору факторингу перехід прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору №17122024-МК/онлайн від 17.12.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 17.12.2024 року Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.12.2024 року за кредитними договорами, укладеними боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року. 02 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №020425-У. Відповідно до п. 1.1 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити факторові право грошової строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 02.04.2025 року до Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25793,60 грн. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9698602 від 29.03.2024 року заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №00-9698602 від 29.03.2024 з року складає 25793,60 грн. з яких : прострочене тіло кредиту 8000 грн., прострочені відсотки 16993,60 грн., сума заборгованості за нарахованими комісіями 800 грн., штрафні санкції 4000 грн.. На виконання ухвали суду про витребування доказів АБ КБ «ПРИВАТБАНК» направив інформацію стосовно рахунків [PERSON] та виписку за договором №б/н за період 29.03.2024 року - 03.04.2024 року . Відповідно до наданої банком інформації на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] « [NUMBER] ». Відповідно до виписки за договором №б/н за період 29.03.2024 року - 03.04.2024 року, 29.03.2024 року на картку № [NUMBER] отримано кошти, здійснених переказом у сумі 8000 грн.. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини 1\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, сторони договору можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, а саме, що ознаками договору відступлення права вимоги є: 1) відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Разом з тим, позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості по комісії, слід врахувати наступне. У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послугу, яку вчиняє банк з метою встановлення, зміни правовідносин, а саме: укладення кредитного договору, внесення змін до нього. Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення суми кредитної заборгованості по договору кредитної лінії №00-9698602 від 29.03.2024 року, суд вважає за необхідне стягнути з нього 8000 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту (за виключеням суми комісії), та нарахованих з її врахуванням заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 16993,60 грн., що в загальній сумі становить 24993,60 грн. Враховуючи вище викладене, дані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. представник позивача надав копії: договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додаткову угоду №9 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року; акт прийому - передачі наданих послуг до договору № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року, згідно якого складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9698602 від 29.03.2024 року вартує\~5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором №00-9698602 від 29.03.2024 року вартує 1000 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9698602 від 29.03.2024 року на рахунок боржника, яким є [PERSON] вартує 500 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9698602 від 29.03.2024 року на рахунок боржника, яким є [PERSON] вартує 500 грн. Загальна вартість надання послуг правничої допомоги складає 7000 грн.. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, зокрема у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95), в рішенні у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (п.268) (заява № 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2344,88 грн. (із розрахунку 2422,40*96,8:100 = 2344,88). Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, а також виконані адвокатом Тараненко А.І. роботи (надані послуги) щодо складання позовної заяви та формування додатків до неї, розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень.

Outcome: partial