Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

На розгляд Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що відповідач є власником квартир за адресою: [ADDRESS] . Між позивачем і відповідачем укладено Договір відшкодування вартості комунальних послуг №05/01-2187 від 18.03.2021 та додаткову угоду №1 до договору, за яким відповідач повинен був компенсувати позивачу витрати пов`язані із користуванням житловим приміщенням. Відповідач плату своєчасно не вносить, у зв`язку з чим за період з квітня 2021 року по вересень 2024 року утворився борг у загальному розмірі 17474,36 грн. Також за вказаний період позивачем нараховано інфляційні втрати - 4200,97 грн., три проценти річних - 1160,82 грн., пеня - 1413,73 грн. Загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, складає 24249,88 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідачем відзив до суду не поданий. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами, які містяться у справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до статуту КП «Спецжитлофонд» (код ЄДРПОУ 31454734), метою діяльності підприємства є утримання, обслуговування, експлуатація, ремонт, реконструкція та будівництво житлового та нежитлового фонду; надання в установленому порядку в оренду житлових та нежитлових приміщень; зберігання майна; вжиття заходів для належного використання житлових та інших приміщень житлового фонду спеціального призначення, дотримання громадянами норм та правил, встановлених законодавством України; провадження комерційної і зовнішньоекономічної діяльності для отримання прибутку та поповнення міського бюджету. Відповідач є власником квартир за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою № 367527404 від 27.02.2024. 18 березня 2021 року між позивачем і відповідачем укладено договір відшкодування вартості комунальних послуг №05/01-2187, згідно якого відповідач зобов`язалась компенсувати позивачу фактично понесені витрати у зв`язку із користуванням житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується борг за компенсацією по вказаному договору у період з квітня 2021 року по вересень 2024 року у загальному розмірі 17474,36 грн. Також за вказаний період позивачем нараховано інфляційні втрати - 4200,97 грн., три проценти річних - 1160,82 грн., пеня - 1413,73 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Відповідно до ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу компенсації житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання по компенсації оплати житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Відповідно до ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання йому житлово-комунальних послуг та їх оплату позивачем. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості у вказаному розмірі, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. О Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих сум інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з квітня 2021 року по вересень 2024 року у розмірі 24249,88 грн., з яких: 17474,36 грн. борг, інфляційні втрати - 4200,97 грн., три проценти річних - 1160,82 грн., пеня - 1413,73 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved