Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 27.09.2006 перебуває у зареєстровнаому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З травня 2024 року проживають окремо. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, батько надає матеріальну допомогу та компенсує частину витрат по утриманню дітей та житла. Посилаючись на те, що між нею та відповідачем виник спір щодо визначення місця проживання дитини, просила суд визначити місце проживання дітей разом з матір`ю. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2024 відкрито загальне провадження по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.02.2025 залучено Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до справи в якості третьої особи. Витребувано висновок щодо доцільності місця проживання дійтей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Надав до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти визначення місця проживання дітей з матір`ю. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіслали до суду лист, в якому зазначили, що відповідач надав їм заяву про визнання позовних вимог та не заперечує проти визначення місця проживання дітей разом з матір`ю [PERSON] . Отже, враховуючи те, що між сторонами відсутній спір між сторонами Служба не має правових підстав для розгляду питання про надання до суду висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.09.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, батьками [PERSON] , [INFO] вказано: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, батьками [PERSON] , [INFO] , вказано: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що з серпня 2020 року сторони разом з дітьми орендували житло за адресою: [ADDRESS] . З 2024 року сторони припинили проживати разом та відповідач повернувся проживати за зареєстрованим місцем проживанням за адресою: [ADDRESS] . Позивач залишилася проживати в орендованому житлі з молодшим сином [PERSON] , [INFO] . Старший син, [PERSON] проживає у м. Лондон, де навчається у місцевій школі за соціальною програмою для українців та паралельно навчається в українській школі в 11 класі. На канікули він приїжджає додому. Згідно довідки про суму виплаченого доходу і утримання податку № 01/10_2024 від 02.10.2024, [PERSON] працює в ТОВ «ФОРТІА ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» з 01.04.2024, займає посаду асистента клінічних проєктів. Дохід за період з 01.04.2024 року по 30.09.2024 склав 467 237,87 грн. Спір між сторонами виник з приводу визначення місця проживання дітей. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності, оскільки не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19, провадження № 61-11625сво22. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час розгляду справи судом відповідач визнав позов та не заперечував проти його задоволення. З урахуванням того, що матір`ю [PERSON] забезпечуються належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , сталі соціальні зв`язки, які склалися за місцем їх проживання з матір`ю, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дітей, враховуючи, що судом під час розгляду справи не встановлено обставин, які б унеможливлювали проживання дітей разом з матір`ю, та визнання відповідачем позову, суд уважає правильним та доцільним задовольнити позов та визначити місце проживання дітей разом з матір`ю. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що визначення місця проживання дітей з матір`ю не розлучає їх з батьком, оскільки він не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, виявлення до них турботи та на участь у вихованні та утриманні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн, а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 605,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved