Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Заявник звернулася із заявою до суду, в якій просить встановити факт, неправильності в актовому записі про народження. В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що 30.09.1977 було видано свідоцтво про народження заявника в якому її ім`я зазначено, як « [PERSON] », проте при отриманні паспорту громадянки України та відповідно в інших документах, її власне ім`я було зазначено « [PERSON] ». Враховуючи розбіжності у власному імені, що зазначені в свідоцтві про народження та паспорті заявника, остання звернулася до суду з даною заявою, оскільки інакше як на підставі рішення суду даний факт неможливо встановити. Представник заявника, в засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими настпуні факти та відповідні ним правовідносини. 30.09.1977 Вишневим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського району Київської області серії ІІ-БК №473347 на ім`я [PERSON] /а.с. 8/. Згідно копії паспорту виданого 26.01.2024 власне ім`я заявника зазначено, як « [PERSON] » /а.с.6/. 17.07.2004 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, та змінено прізвище заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 10/. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно копій документів, зокрема копії паспорту, диплому. витягу про реєстрацію місця проживання, вбачається, що власне ім`я заявника зазначено « [PERSON] », в той час коли в свідоцтві про народження « [PERSON] », враховуючи, що такі розбіжності виникли внаслідок документальної фіксації розмовної форми, зокрема « [PERSON] » то останні підлягають виправленню на « [PERSON] ». Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні заяви в частині зобов`язання заінтересованої особи внести зміни до актового запису, оскільки доказів, що рішення суду в частині встановлення неправильності актового запису не буде виконано суду не надано, а тому покладати відповідні зобов`язання на заінтересовану особу є зайвим. Крім того, дана вимога відноситься до позовного провадження в разі, якщо заявнику буде відмовлено у вчиненні відповідних дій на підставі даного рішення суду.

Outcome: approved