Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат по сплатісудового збору. В обґрунтування позову зазначає, що 26.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено договір № 471126-КС-001 у формі електронного документу. ТОВ «БІЗПОЗИКА» 26.07.2023 року направлено відповідачу, пропозицію (оферту) укласти Договір № 471126-КС-001 про надання кредиту. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на його номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. \~ \~ \~ \~ ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також 14.08.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 471126-КС-001, відповідно до якої позичальнику надано ще 3000 грн позики. 25.10.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 471126-КС-001, відповідно до якої позичальнику надано ще 9000 грн позики. Також сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.07.2024. Відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості у сумі 48258,24 грн.. Станом на\~29.04.2025\~утворилась заборгованість\~за договором\~в розмірі\~30362,06\~грн,\~що складається\~з: суми\~прострочених платежів\~по тілу\~кредиту \~12567,03\~грн; суми прострочених платежів по процентах 17795,03 грн. Заборгованість за цим договором позики відповідач не погасив, внаслідок чого позивач, посилаючись на приписи ст. 512,514, 1082 ЦК України, звернувся до суду. Ухвалою суду від 28.05.2025 було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 30.06.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.07.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 471126-КС-001, за умовами якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 12000,00 грн (п. 2.1.) строком на 24 тижні, процентна ставка 2,0 у день, комісія за надання кредиту 1800 грн. (п. 2.5 договору). Згідно графіку платежів, кінцевою датою повернення позики визначено 10.01.2024. 14.08.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 471126-КС-001, відповідно до якої позичальнику надано 3000 грн позики. Загальну суму заборгованості по кредиту зафіксовано сторонами на рівні 11243,76 грн (п. 4 додаткової угоди). 25.10.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 471126-КС-001, відповідно до якої позичальнику надано ще 9000 грн позики. Загальний розмір наданого кредиту зафіксовано у сумі 18639,27 грн (п. 5.2 угоди), дата повернення кредиту 10.04.2024 (п. 5.6). 19.01.2024 між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору № 471126-КС-001. Заборгованість за кредитом станом на 19.01.2024 зафіксовано у сумі 17724,42 грн, строк дії договору та повернення кредиту продовжено до 26.04.2024 (п. 5.4 угоди). 09.04.2024 між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до договору № 471126-КС-001. Заборгованість за кредитом станом на 09.04.2024 зафіксовано у сумі 19760,24 грн, строк дії договору та повернення кредиту продовжено до 30.07.2024 (п. 5.3 угоди). Договір та додаткові угоди до нього укладено дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції. Договір та додаткові угоди підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. 26.04.2023 відповідачеві було перераховано кредит у сумі 12000 грн., 14.08.2023 3000 грн, 25.10.2023 9000 грн., що підтверджується листами ТОВ «Профіт Гід». Доказів повного погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаним договором позики, то суд зазначає таке. Враховуючи те, що вказаний договір про надання позики підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Доказів повного погашення заборгованості матеріали справи не містять. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 12567,03 грн. підлягає задоволенню. Судом, у межах позовних вимог, не встановлено порушень і у нарахуванні процентів та комісії за користування позикою. Отже, позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 30362,06 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 12567,03 грн; суми прострочених платежів по процентах 17795,03 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved