Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачка перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.01.2025 року. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним та спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема те, що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просить суд розгляд справи провести у її відсутності. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив. На виконання ухвали про відкриття провадження у справі, представник відповідача адвокат Чопик В.В. подав відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що доводи позивачки щодо стану здоров`я відповідача не відповідають дійсності, оскільки відповідач був військовослужбовцем в/ч [NUMBER] та під час виконання службових обов`язків 12.09.2024 отримав поранення. Наразі відповідач не має постійного місця роботи, його дохід не є сталим, оскільки протягом тривалого часу він проходив лікування, а зараз перебуває на реабілітації. Усвідомлюючи потреби дитини, з урахуванням свого матеріального становища та незадовільного стану здоров`я, відповідач вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? усіх своїх доходів до досягнення донькою повноліття. У зв`язку з цим, просить суд позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково; справу розглянути у відсутності відповідача та його предстаника. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . /а.с.3/ Рішенням Хустського районного суду від 21.01.2025 року зареєстрований шлюб сторін розірвано./а.с.9-11/ Відповідно до довідки ОСББ [ADDRESS] , до складу сім`ї, зареєстрованої в будинку [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ./а.с.8/ З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] , відповідно до посвідчення Управління соціального захисту населення Хустської міської ради серії [NUMBER] , є особою з інвалідністю III групи. Посвідчення дійсне на всій території України до [INFO] . Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. У відповідності до ч. ч. 1, 2ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, ст.184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо її утримання належним чином. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У поданому відзиві представник відповідача повідомляє, що відповідач не заперечує обов`язку утримувати дитину, однак зазначає про наявність обставин, що впливають на його платоспроможність: поранення, отримане під час проходження військової служби, відсутність стабільного доходу, тривале лікування та реабілітація. Це частково підтверджено матеріалами справи. Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 180 СК України, наявність інвалідності або обмеженої працездатності у батька (матері) не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, якщо така особа має можливість здійснювати це матеріально. Суд бере до уваги, що відповідач не є повністю непрацездатним. Інвалідність III групи не виключає можливості працювати, отримувати доходи (в тому числі з державних або пенсійних виплат), що дає змогу брати участь в утриманні своєї дитини. Доказів того, що стан здоров`я відповідача повністю виключає можливість заробітку або іншого джерела доходу, суду не надано. Дитина, у свою чергу, потребує постійного матеріального забезпечення, яке включає витрати на харчування, одяг, навчання, медичні послуги тощо. Відсутність стабільного доходу у відповідача не є підставою для повного звільнення його від сплати аліментів, оскільки така позиція суперечить принципу пріоритету прав та інтересів дитини, закріпленому у статті 7 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, обсяг її потреб, матеріальне становище сторін, стан здоров`я відповідача, а також принцип справедливості. З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів забезпечує баланс між захистом прав дитини та врахуванням обмежених фінансових можливостей відповідача, але не звільняє останнього від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п.90), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial