Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 67195,00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - товариство) та [PERSON] (далі відповідач або позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 374209272 (далі - договір), у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 27000,00 грн. Проте в порушення умов договору та правил позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. В подальшому, 26.11.2024 у відповідно до ст. 1077 ЦК України товариство відступило право вимоги за договором до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - позивач або новий кредитор) за договором факторингу №МВ-ТП/10 (далі - договір факторингу). З метою збереження та не розголошення персональних даних інших осіб з якими у товариства існують правовідносини, до суду надається витяг з реєстру прав вимог, в якому містяться відомості про правов имоги за договором саме про особу відповідача. Зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить: 80695,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачу від первісного кредитора (з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору). Проценти за договором після розірвання договору не нараховуються. Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить позивачу. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути частину заборгованості за договором. Зокрема, загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем становить 67195,00 грн., з них: заборгованість по кредиту - 27000,00 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 40195,00 грн. Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, однак, позивач не включає їх до розміру позовних вимог. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Розгляд справи просить проводити за відсутності представника позивача. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що вважає розмір правової допомоги завищеним та таким, що не відповідає рівню складності справи та реальності затраченого часу, а тому просить зменшити її розмір з 5000,00 грн. до 1000,00 грн. Щодо іншої частини позовних вимог просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, а розгляд справи проводити без його участі. Крім того, у випадку задоволення позовних вимог, у зв`язку з відсутністю можливості оплати заборгованість, просить розстрочити стягнути суму рівними платежами на 12 місяців. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.06.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження провести з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 24.06.2025 відповідач подав заяву, в якій зазначив, що вважає розмір правової допомоги завищеним та таким, що не відповідає рівню складності справи та реальності затраченого часу, а тому просить зменшити її розмір з 5000,00 грн. до 1000,00 грн. Щодо іншої частини позовних вимог просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, а розгляд справи проводити без його участі. Крім того, у випадку задоволення позовних вимог, у зв`язку з відсутністю можливості оплати заборгованості, просить розстрочити стягнути суму рівними платежами на 12 місяців. 25.06.2025 представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Розгляд справи просить проводити за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 21.09.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 374209272 (а.с. 19-24). Відповідно до п. 2.1 договору за цим договором кредитодавець зобов?язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - правила). Згідно з п.п. 7.1, 7.2, 7.3 договору рекомендована (не обов?язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 21.10.2024, а саме: протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов?язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В обов?язковому порядку сума кредиту мас бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 21.10.2029. Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п?ять) відсотків річних (п. 8.3 договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п?яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов?язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п. 11.1 договору). Також 21.09.2025 [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 374209272 від 21.09.2024, в якому містяться основні умови кредитування, які знайшли своє відображення у вказаному кредитному договору (а.с. 18). Відповідно до платіжного доручення (заяви) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача від 09.11.2024 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі 27000,00 грн. згідно з договором № 374209272\~від 21.09.2024 (а.с. 26). 26.11.2024 між ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/1, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 14-15). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 26.11.2024 на виконання договору факторингу № 28/1118-01 до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 374209272\~від 21.09.2024 на суму 58285,00 грн. (а.с. 15). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 374209272\~від 21.09.2024 складеним ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за період з 21.09.2024 по 26.11.2024 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 58320,00 грн. (а.с. 16). ТОВ «Таліон Плюс» на електронну адресу відповідача направляло повідомлення про дострокове розірвання договору № 374209272 від 21.09.2024 з 18.02.2025 та необхідність оплати всієї суми заборгованості у розмірі 80695,00 грн. (а.с. 27). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 374209272\~від 21.09.2024 складеним ТОВ «Таліон Плюс» за період з 26.11.2024 по 17.02.2025 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 67195,00\~грн.,\~з яких:\~заборгованість по\~кредиту -\~27000,00\~грн.\~та заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом -\~40195,00\~грн. (а.с. 17). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України\~«Про\~електронну\~комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про\~електронні документи\~та\~електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.\~614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з приписами ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору № 374209272 від 21.09.2024, а також отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі, визначеному договором, що не заперечується останнім. У вказаному договорі, а також паспорті споживчого кредиту визначені умови кредитування, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на кредит, з чим відповідач погодився, підписавши їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором № 374209272 від 21.09.2024, яка становить 67195,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 27000,00 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 40195,00 грн. Водночас доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позикодавцем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та обгрунтованості їх нарахування. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного кредитного договору № 374209272 від 21.09.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, а також, беручи до уваги правомірність набуття права вимоги позивачем за спірним кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в межах заявлених позовних вимог в розмірі 67195,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи положення ч. 1 ст. 267 ЦПК України, беручи до уваги особу відповідача, зокрема, його вік та відсутність можливості оплати всієї суми заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити стягнуту суму боргу за кредитним договором на 12 місяців, при цьому перша сплата має становити 6695,00 грн., а наступні по 5500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 06.05.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 13). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, ордер про надання правничої допомоги від 02.12.2024, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду № 688 від 30.12.2024 до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024. У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Дослідивши надані докази, враховуючи ціну позовних вимог, складність справи, яка є малозначною, та, як наслідок, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зокрема, беручи до уваги, що єдиними процесуальними документами, складеним в рамках даної справи, є позовна заява, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн., як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 526, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved