Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] просить стягнути з відповідача ( з урахуванням уточнених позовних вимог) на її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які виникли ще до настання поноліття, що викликані особливими обставинами разово в сумі 45\~067,00 грн. та 5000,00 грн витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що вона 11 жовтня\~2005\~року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у них\~ народилося двоє дітей: \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , \~\~та \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . 12 серпня\~2016\~року Долинським районним судом у справі № 343/1328/16-ц винесено рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. 11 липня\~2016\~року Долинським районним судом у справі № 343/1238/16-ц винесено рішення про стягнення з\~ [PERSON] \~аліменти на утримання неповнолітніх дітей\~ [PERSON] \~та\~ [PERSON] \~у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.06.2016\~. До досягнення донькою\~ [PERSON] \~\~повноліття, батько сплачував аліменти у визначеному судом розмірі. Після закінчення школи донька \~ [PERSON] \~\~вступила на навчання до Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника. Вона навчається за денною формою навчання на контрактній формі. Закінчує навчання 30.06.2027. 30 квітня\~2024\~року Долинським районним судом у справі № 343/698/24 винесено рішення про стягнення з\~ [PERSON] \~аліменти на утримання повнолітньої дочки\~ [PERSON] у розмірі\~1/4 усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.03.2024\~і проводити до закінчення нею навчання, але не довше досягнення 23-х років. До досягнення дочкою\~ [PERSON] повноліття\~ нею за\~ 2023\~навчальний рік оплачено 23.08.2023 - 14600 грн., за перший семестр та 28.11.2023\~- 14600 грн., за другий семестр навчання в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на підставі договору про надання освітніх послуг від 30 серпня\~2023\~року № 71/23/06 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить\~116 800\~грн, тобто в рік 29 200 грн. Також, згідно договору найму житла у гуртожитку Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника від 30 серпня\~2023\~року оплата за проживання дочки складає 8 000 грн, що\~ оплачено нею згідно квитанцій від 29.08.2023\~та 23.01.2024. Для організації навчання та життєво необхідних витрат на проживання в гуртожитку витрачено 44 695 00 грн. Дочка, \~ [PERSON] \~хворіє, у неї встановлений діагноз: міопія обох очей, сколіоз грудного відділу хребта, дифузний зоб, на її лікування мною витрачено\~7866.00 грн. Незважаючи на те, що\~рішенням суду з відповідача на утримання дочки стягуються аліменти\~щомісячно, однак вказаних коштів не вистачає на утримання дочки, а тому за останні місяці\~вона\~понесла додаткові витрати на утримання дочки у сумі\~89 761.00\~грн.,\~тому відповідач повинен сплатити половину вартості\~ цих\~ витрат, що становить\~ 44 880. 50 грн. (89761.00\~грн. : 2) дані кошти нею були оплачені ще до досягнення дочкою повноліття. Відповідач у шлюбі не перебуває, інших дітей не має, інвалідом не являється,\~має офіційне місце праці. Вважає, що батько в змозі надавати матеріальну допомогу доньці, зважаючи на відсутність у неї доходів. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини вкиладені в позові. Просила позов задоволити. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Ільницький Я.Я. позов підтримав. Вказані витрати позапланові, тому їх не можна включати в аліменти. Заявляючи додаткові витрати на дитину, вони виходять з того, що вона продовжує навчання і потребує додаткових коштів. Просив позов задовольнити. Представник відповідача адвокатка Кобилинець Т.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Свою позицію мотивувала тим, що стягнення додаткових витрат на повнолітню дочку не передбачено законодаством. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його онучкою. З [PERSON] , його зятем, він не спілкується. [PERSON] йому кошти не передавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з участю сторін. Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Спір між сторонами не вирішений. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в шлюбі, під час якого у них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.08.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю (а.с. 7). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2024 ухвалено проводити стягнення\~аліментів з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~повнолітньої дочки,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~\~\~1/4\~\~\~частини\~всіх видів\~заробітку\~ (доходу)\~відповідача щомісячно.\~Стягнення аліментів\~розпочати з\~27\~березня 2024\~року і\~проводити\~ до\~закінчення [PERSON] ,\~навчання,\~але не\~довше досягнення\~нею 23-х\~років (а.с. 8-10). Позивачка вказує на те, що вона несе додаткові витрати на дітей, на підтвердження чого надала такі докази: - копію договору про надання освітніх послуг від 30 серпня 2023 року № 71/23/06 та договір про надання платної освітньої послуги від 30 серпня 2023 року № 71/23/06, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 116 800 грн, тобто в рік 29 200 грн; - копію договору найму житла у гуртожитку Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника від 30 серпня 2023 року оплата за проживання складає 8 000 грн, копії квитанцій від 29.08.2023\~та 23.01.2024; - для організації навчання та життєво необхідних витрат на проживання в гуртожитку витрачено 44 695 00 грн., що підтверджує копіями фіскальних чеків: № 13 на суму 2414.00 грн, № М10000 3737 на суму 13620.00 грн, № ПН 000000000000 на суму 26999.00 грн, № ПН 000000000000 на суму 1662 грн; -на лікування дочки Марії витрачено 7866.00 грн., що підтверджується фіскальними чеками:№ ПН 374094909150 на суму 664 .00 грн, № ІД3180422500 на суму 4600.00 грн, № ДС 002649 на суму 872 .00 грн, № ДС 002649 002649 на суму 372.00 грн, № ДС 001406 на суму 410.00 грн, №22500 ІД 31804050022 суму 300.00 грн, № ІД 318 на суму 418.00 грн, копією довідки від 04.01.2024 «МЦ Медсервіс» 230.00 грн. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу додаткових витрат на дітей, вирішити який у добровільному порядку сторонам не вдається. Оцінка суду: Вислухавши позивачку, представників сторін, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого. Як визначено ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про громадянство України», дитина особа до 18 років. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України). Аналіз відповідних норм Законів вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення\~стосується особливих\~обставин,\~приблизний перелік\~яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Таким чином, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Дана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вбачається із матаріалів справи та встановлено у судовому, понесені позивачкою додаткові витрати на дочку [PERSON] полягали в оплаті її навчання, проживання у гуртожитку, організації навчання та життєво необхідних витрат на проживання в гуртожитку, лікування. Оскільки, дочка сторін [PERSON] [INFO] досягла 18-річного віку, тому на неї не поширюється правовий статус дитини та відповідно й норми глави 15 СК України, якою визначено обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання, до якої входить і ст. 185, оскільки обов`язок батьків утримувати вже повнолітню дочку, сина та його виконання визначено главою 16 СК України. Отже, враховуючи те, що в судовому засіданні не здобуто належних доказів того, що вказані [PERSON] додаткові витрати на дочку були викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України, натомість такі є добровільним волевиявленням одного із батьків, стягнення ж додаткових витрат на повнолітню дитину не охоплюються вказаною нормою, відтак, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача заявлених додаткових витрат, тому у задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаться на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покадаються у разі відмови у позові на позивача. Оскільки в позові відмовлено, позивачка була звільнена від сплати судового збору, а відповідач таких не поніс, тому питання стягнення судового збору не вирішується. Щодо вирішення питання витрат на правничу допомогу, то такі залишаються у разі їх понесення за позивачкою. Про відшкодування витрат на правничу допомогу стороною відповідача не заявлялося, тому вони вирішенню не підлягають. На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, ст. 6, 141, 185 СК України, ст. 1 Закону України «Про громадянство України», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed