Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві [PERSON] вказав, що перебував у шлюбі з [PERSON] , який розірвано 27 листопада 2017 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області № 608/1788/17. В даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду про розірвання шлюбу дитину залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідачка виїхала за кордон, а сина залишила на моєму утримання та вихованні. Йому стало відомо, що відповідачка виїхала в Сполучені Штати Америки та влаштовує своє особисте життя. [PERSON] не належно виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє уваги вихованню дитини, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться її особистим та шкільним життям, лікуванням. Рішенням суду від 12 квітня 2023 року місце проживання неповнолітньої дитини визначено з батьком. Все вищенаведене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання вкотре не з`явилася, відзиву на позов, у встановлений судом строк не подала. На адресу суду повернувся конверт з позовною заявою та додатками до неї, судовою повісткою з відміткою листоноші про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно Постанов ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відсутній за вказаною адресою, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. В подальшому відповідач був повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення на веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи позицію Верховного Суду, норми ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та розгляд справи можливо провести у його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області Гвоздик В. Ю. в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Вважає, що таке позбавлення прав матері відповідатиме інтересам сина сторін, оскільки вказане питання детально вивчалось під час надання висновку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, свідків, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено коло осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Так, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] звернувся в суд з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області № 608/1788/17 від 27 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Дитину сторін - [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . В подальшому, 12 квітня 2023 року Чортківським районним судом Тернопільської області місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , визначено з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження матеріально-майнового стану, встановлення факту проживання/не проживання від січня 2025 року. Згідно даного Акту, в будинку, де проживає позивач з сином, є все необхідне для проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно довідки, виданої дирекцією Чортківської гімназії №3 ім. Романа Ільяшенка №3-19/18 від 15.02.2023, [PERSON] навчається в 7-Б класі. За період навчання батько учня відвідує навчальний заклад, активно цікавиться його шкільним життям., відвідує батьківські збори, відгукується на прохання класного керівника, що стосуються навчального процесу. Є активним учасником у класній батьківській групі у «Вайбер». Згідно довідки сімейного лікаря № 1 від 19.11.2024, здоров`ям дитини [PERSON] , 2010 року народження, займається батько [PERSON] у зв`язку з відсутністю матері. Згідно довідок сімейного лікаря КНП «Чортківська ЦМЛ» ЧМР №№35, 88 від 17 лютого 2023 року, [PERSON] на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. [PERSON] працював у ФОП [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів. Загальна сума його доходу за період з 07.07.2022 по 15.12.2022 складає 43 909,82 гривень. Даний факт стверджується довідкою про доходи, виданою ФОП [PERSON] та підтверджує стабільний фінансовий дохід позивача. На підставі рішення виконавчого комітету Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №544 від 16.04.2025, затверджено висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . У Висновку вказано, що матір уникає виконання батьківських обов`язків, не піклується про сина, не цікавиться його життям, навчанням, вихованням. З довідки Чортківського ліцею №7 Чортківської міської ради №138 від 05.11.2024 вбачається, що [PERSON] навчається у 9-А класі. Протягом його навчання в 2024-2025 роках його мати не цікавилась здоров`ям, навчанням та поведінкою дитини. [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном України. У телефонному режимі повідомила комісію виконавчого комітету, що її син повністю під опікою батька та вона не має наміру брати участь у вихованні та утриманні сина, тому не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно нього. Крім того, допитаний в судовому засіданні син сторін [PERSON] суду повідомив, що мати тривалий час перебуває за кордоном. Йому відомо, що у неї там інша сім`я. Мама з ним не спілкується, не надає кошти на утримання. Просить позбавити її материнських прав відносно нього. Також, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є знайомими родини позивача, підтвердили, що матір не цікавиться долею та життям сина тривалий час. Вихованням, утриманням дитини займається [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не турбується про неї, не виявляє ніякого інтересу до фізичного і духовного розвитку, її навчання, підготовки до самостійного життя, що є умисним ухиленням від виконання ним батьківських обов`язків. Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задоволити, зважаючи також на те, що відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, не приділяє належної уваги вихованню сина, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться його життям. Вона не надала суду доказів наявності перешкод у здійсненні батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини, тому наявні виключні обставини для застосування крайнього заходу впливу на особу, яка не виконує батьківські обов`язки - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в користь позивача в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 1211,20 гривень судового збору (платіжна інструкція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4222474637.1 від 31.03.2025) в користь позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved