Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення батьківства в якій просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , також просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини . На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з [PERSON] він проживав без реєстрації шлюбу. За час їхнього сумісного проживання, а саме [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Оскільки на час народження дитини він з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебував, актовий запис про народження дитини був вчинений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. 03.10.2024 року [PERSON] звернувся до органів ДРАЦС Красноградського району з заявою про визнання свого батьківства та внесення змін до актового запису про народження доньки і видачі свідоцтва про народження з записом про батька [PERSON] . Однак, 09.10.2024 р. отримав відмову, оскільки при реєстрації народження дитини [PERSON] батьком дитини вказала чоловіка на ім`я [PERSON] , що викликало сумніви відносно того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . З відповідачемвін разом проживав за однією адресою та виховував доньку.Сумнівів стосовного свого батьківства він не має з 2024 року, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про слуханння справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала, про що повідомила суд відповідною заявою. Слухання справи просила проводи без неї. Від третьої особи Берестинського ВДРАЦС у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ надійшла письмова заява в якій просять справу розглядати за відсутності їх представника, вирішення питання по суті залишають на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , відомості згідно ст.135 СК України, мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2015 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00047316918 від 04.10.2024 року відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 СК України. Згідно довідки Красноградського ліцню №5 від 08.10.2024, [PERSON] навчається в 4-Б класі, на офлайн заняття водить і забирає дитину [PERSON] , разом виконують домашні завдання , водить дитину на гуртки. ТОВ "ГенКод Діагностик" проведенно генетичну експертизу на підставі якої, зроблений висновок про біологічне батьківство № MGU1858 від 18.04.2025 року за підсумками якої, вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає не менше 99,999999 % . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оцінивши докази у їх сукупності, та з урахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини про те, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України,за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved