Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування зазначається, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 24.02.2015 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків тощо. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення умов договору про надання банківських послуг відповідачка зобов`язання не виконала. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 96045,87 грн., яку і просив стягнути з відповідачки, а також судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 17.04.2025 ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Від відповідачки на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася за місцем її реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 24.02.2015 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної Анкети-заяви відповідачка своїм підписом підтвердила, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідачка з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку (а.с.50). В подальшому, у процесі користування рахунком 29.09.2021 [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.51-53). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.54-56). [PERSON] на підставі договору б/н було надано наступні кредитні картки: 24.02.2015 картка Універсальна GOLD номер [NUMBER] з терміном дії до 01/18; 16.01.2018 картка Універсальна GOLD номер [NUMBER] з терміном дії до 09/21 та 29.09.2021 картка Універсальна GOLD номер [NUMBER] з терміном дії до 08/25 (а.с.49). 24.02.2015 АТ КБ «Приватбанк» встановив відповідачу початковий кредитний ліміт в розмірі 1500 грн., який в подальшому збільшив 85 000 грн. та зменшив до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.48). Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідача, з якої вбачається, що позичальник отримала кредитні кошти, користувалася ними, а також сплачувала суми на погашення кредиту (а.с.35-47). У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12.03.2025 становить 96045,87 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 77 674,63 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 18 371,24 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками (а.с.22-34). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 24.02.2015 Договору про надання банківських послуг. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved