Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

03.06.2025 позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін, судові витрати стягнути з відповідача. В обгрунтування позовних вимог вказала, що одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені, втрачено всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Наразі сім`я остаточно розпалася, вона існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , 2021 р.н. Тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. 04.06.2025 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги повністю та просила задовольнити. Від відповідача також надійшла до суду письмова заява, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому постановляє за можливе розглянути справу по суті, оскільки неявка у судове засідання сторін у справі не перешкоджає такому розгляду відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі 23 липня 2021 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . У сторін є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно до вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача суд залишає без змін її прізвище після розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд доходить наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено 1211,20 грн згідно платіжної інструкції № 0.0.4355140643.1 від 09.05.2025. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. Разом з цим, решту частину судового збору, а саме 50 відсотків, що становить 605,60 грн, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved