Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

[PERSON] засобами поштового зв`язку 18.10.2024 р. звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Позовна заяву надійшла до суду та зареєстрована 23.10.2024 р. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 р. (головуюча суддя Свячена Ю.Б.) відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 25.12.2024 р. на підставі Розпорядження в.о. керівника апарату суду №985/24 від 23.12.2024 р. призначено здійснити повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку із поданням заяви про відставку. За результатами автоматизованого розподілу справа надійшла до провадження судді Донцова Д.Ю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.01.2025 р. прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням суду від 13.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано, також згідно рішення було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки [PERSON] [INFO] , до досягнення нею повноліття. З 2024 року донька навчається в Одеському національному морському університеті на денний формі навчання, строк закінчення навчання 30.06.2028 року. З врахуванням послідовності здобуття вищої освіти, позивач просить призначити аліменти у розмірі 1/4 частки доходу до настання доньки 23 років. 15.05.2025 р. представником відповідача адвокатом Щербатим Р.Р. подано відзив на позову заяву, відповідно якого позов просив залишити без руху, позовну заяву задовольнити частково, а саме задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій суми 2000,00 грн. В обґрунтування заперечень зазначено, що на разі відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу народилась донька 2018 р.н., а отже на утриманні відповідача перебуває дитина. Станом на сьогодні день відповідач є безробітним та не має стабільного доходу, що унеможливлює утримання ним повнолітньої дитини у заявленому розмірі. Крім того представник відповідача просив врахувати, що відповідач здійснює матеріальне утримання своєї матері [PERSON] , яка через похилий вік 73 роки та стан здоров`я є непрацездатною та потребує регулярної фінансової допомоги для забезпечення належного лікування та задоволення базових життєвих потреб. Відповідач не відмовляється від матеріального забезпечення своєї повнолітньої доньки. Приймаючи той факт, що відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання повнолітньої, інші обставини, зокрема принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, є достатнім для забезпечення нормального функціонування повнолітньої, що навчається, збереження її здоров`я, розвитку та задоволення соціально-культурних потреб. 28.05.2025 р. до суду надійшла відповідь на відзив, яким просила відхилити заперечення відповідача, як безпідставні та такі, що не відповідають вимогам закону. 03.06.2025 р. представником відповідача адвокатом Щербатим Р.Р. подано заперечень на відповідь на відзив, відповідно якого вважає, що питання розміру та обсягу аліментів має вирішуватись судом з урахуванням фактичного майнового стану Відповідача, рівня його доходів, наявності на утриманні малолітньої дитини та інших життєвих обставин, відповідно до принципу справедливості та співмірності, також зазначено, що з огляду на те, що донька є повнолітньою, то аліменти можливо стягувати на користь доньки на її банківський рахунок. В судовому засідання сторона позивача ( [PERSON] , представник - адвокат Богданцева І.В.) підтримала позовну заяву, просила задовольнити в повному обсязі, сторона відповідача (представник адвокат Щербатий Р.Р.) частково заперечувала проти позову з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що сторони\~перебували в\~зареєстрованому шлюбі\~з 19\~липня 2003\~року,\~який розірвано\~рішенням Приморського\~районного суду\~міста Одеси\~від 13.11.2012\~по справі\~№1522/19673/12. Зазначеним рішенням також вирішено дитину [PERSON] [INFO] залишити на утриманні матері - [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON] щомісячно на утримання доньки [PERSON] , до досягнення нею повноліття по [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] з 21.08.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 21.08.2020, відповідно якого прізвище позивачки [PERSON] змінено на [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2006 р. [PERSON] народилась [INFO] , батьками значяться [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідки №22 від 05.09.2024 р. [PERSON] є студентом першого курсу другої групи спеціальність 035 Філологія, денної форми навчання Навчального-наукового морського гуманітарного інституту Одеського національного морського університету. Займається за контрактом. Стипендію не отримує. Термін навчання з 02 вересня 2024 р. по 30 червня 2028 р. Відповідно до договору №Н615-1-7-24К від 13.08.2024 р. про навчання в Одеському національному морському університеті, укладеного між ОНМУ в особі проректора [PERSON] , вступником [PERSON] та законної представника [PERSON] , визначено здобуття вищої освіти строком до 01.07.2028 р. Згідно з договором №615-1-7-24 від 02.09.2024 р. про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, укладеного між ОНМУ в особі проректора [PERSON] та [PERSON] визначення здобуття вищої освіти ступеня бакалавр, визначено загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання у розмірі 125700 гривень (1 курс 26650 грн., 2 курс 29600 грн., 3 курс 32900 грн., 4 курс -36550 грн.), визначено, що замовник вносить плату щомісячно. Відповідно до платіжної інструкції №0.0.3858217927.1 від 02.09.2024 р. [PERSON] здійснила переказ коштів на рахунок ОНМУ в розмірі 13325,00 гривень за навчання [PERSON] , з відповідним призначенням платежу. Згідно з платіжної інструкції №0.0.4171362807.1 від 05.02.2025 р. [PERSON] здійснила переказ коштів на рахунок ОНМУ в розмірі 13325,00 гривень за навчання [PERSON] , з відповідним призначенням платежу. Судом досліджено докази надані стороною відповідача, а саме судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2018 року. В період зазначеного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач зазначає, що на разі не працевлаштований, на підтвердження чого надано копію наказу №696-К від 03.12.2024 відповідно якого звільнено [PERSON] з посади начальника Одеського відділення ПАТ «МТБ БАНК» 03.12.2024 року за угодою сторін. Зазначене також підтверджено копію трудової книжки з відповідним записом. Інших доказів працевлаштування відповідача суду не надано. На підтвердження матеріального становища стороною відповідача надано довідку від 09.11.2024 р., відповідно якої [PERSON] , [INFO] , перебуває на амбулаторному лікуванні. Відповідно платіжних інструкцій від 13.02.2025 та 07.03.2025 [PERSON] , перераховувала кошти [PERSON] в загальному розмірі 2010,06 гривень. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. З викладеного вбачається, аліменти на повнолітню дитину призначається на період навчання але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, а тому суд вважає що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати аліменти на період навчання доньки. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що представник відповідача надав згоду надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини в розмірі 2000,00 гривень. Стороною відповідача надано докази, що відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2018 року, на його утриманні перебуває дитина [INFO] , та матір похилого віку [INFO] . Відповідач не працевлаштований. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, разом з тим вирішуючи питання щодо встановлення розміру аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з 02 листопада 2024 року (дата повноліття та дата до якого стягувались аліментів за рішенням суду до повноліття) і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Отже, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, знаходження на утриманні у останнього малолітньої дитини, а також той факт, що повнолітня донька навчається на денній формі навчання та обмежена у можливості працювати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини від доходів, щомісячно, з дня повноліття, яке настало після пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial