Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У березні 2025 року представник позивача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Житєньова В. В. звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 5258,59 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 01 вересня 2023 року між ТОВ «Еко-Автотехнікс» та ПАТ НАСК «Оранта» укладено договір № УБ 1666313 страхування транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу ватажного фургону «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 02 липня 2024 року за участю транспортного засобу «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року по справі № 754/9797/24 [PERSON] визнано винним у скоєному адміністративному правопорушенні. Тобто, саме неправомірними діями відповідача, що керував транспортним засобом, «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , завдано шкоди застрахованому за Договором УБ 1666313 транспортному засобу «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER] забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ № 217064334. Згідно із зведеною калькуляцією відновлювального ремонту вартість відновлювального ремонту без врахування зносу, завданого власнику майна «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску, внаслідок ДТП складає 9702,86 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу складає 4444,27 грн. Відповідно до вимог п. 1.4. Договору УБ виплата здійснюється без врахування зносу, а тому ПАТ НАСК «Оранта» на підставі вищезазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 9702,86 грн. Зі свого боку, позивач ПАТ НАСК «Оранта» набув прав кредитора за договором майнового страхування до винної особи, а саме відповідача по справі. Оскільки, шкода заподіяна відповідачем відшкодовується ТДА «СК «Альфа-Гарант» по полісу ОСЦПВВНТЗ №217064334, то вона на підставі вимог чинного законодавства відшкодувала ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 4444,27 грн. У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування у розмірі 5258,59 коп. (згідно з розрахунком: 9702,86 грн. (відновлювальний ремонт без врахування зносу, сплачений ПАТ НАСК «Оранта») - 4444,27 грн. (матеріальний збиток, сплачений ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з врахуванням зносу) = 5258,59 грн.) та витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2025 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, призначено перше судове засідання на 20 травня 2025 року. Сторони до суду не з`явились, розгляд спарви відкладено до 16 червня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, 11 квітня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява, у якій просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені на 20 травня 2025 року та 16 червня 2025 року, не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Копія позовної заяви, ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка надсилалась відповідачу на адресу реєстрації: [ADDRESS] . Проте конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Оболонського районного суду м. Києва. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 01 вересня 2023 року між ТОВ «Еко-Автотехнікс» та ПАТ НАСК «Оранта» укладено за програмою «Стандарт» форма № 83 серія УБ № 1666313 добровільного страхування транспортного засобу № 399, предметом якого є страхування транспортного засобу ватажного фургону «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/9797/24 від 23 липня 2024 року, встановлено, що [PERSON] , керуючи автомобілем «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Am Ykman, державний номерний знак [NUMBER] , під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим відповідач порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, скоєнні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до довідки вих. № 167 від 02 липня 2024 року, виданої [PERSON] , за ним закріплено автомобіль марки MAN, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 04 липня 2024 року страхувальник [PERSON] звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із заявою № 24-29-12215 про страхове відшкодування з договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО). Протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 25 липня 2024 року констатовано пошкодження заднього захисту з лівої сторони. Згідно з висновком № 24-29-1221 від 29 липня 2024 року, у якому зазначаються про зведені дані по розрахунку, вартість ремонту (вартість робіт та запасні частини) у загальній сумі складає 9702,86 грн., а зі страхового акту № К-24-29-12215/1 від 01 серпня 2024 року та розрахунку страхового відшкодування, вбачається, що сума страхового відшкодування складає 9702,86 грн. 27 серпня 2024 року ПАТ НАСК «Оранта» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою № 3390-05-10/240 про виплату відшкодування, у якому просило сплатити суму страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП транспортний засіб «МАН» державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 9702,86 грн. на розрахунковий рахунок ПАТ НАСК «Оранта». Відповідно до банківської виписки 000007245 від 07 листопада 2024 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило страхове відшкодування в порядку регресу згідно зі страховим актом № ЦВ/24/4169 за договором страхування № 217064334 від 28 вересня 2023 року ПАТ НАСК «Оранта» у сумі 4444,27 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок ПАТ НАСК «Оранта». Згідно зі зведеною калькуляцією від 19 березня 2025 року, вартість відновлювального ремонту без урахування зносу транспортного засобу «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 9702,86 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 4444,27 грн. 01 вересня 2023 року між ТОВ «Еко-Автотехнікс» та ПАТ НАСК «Оранта» укладено договір № УБ 1666313 страхування транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу ватажного фургону «MAN 10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Тобто, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність AM YKMAN2, державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПАТ НАСК «ОРАНТА» згідно з додатком № 399 до вказаного договору добровільного страхування транспортних засобів. Отже, сума збитків, які не відшкодовані становить 5258,59 коп. згідно з розрахунком (9702,86 грн. (відновлювальний ремонт без врахування зносу, сплачений ПАТ НАСК «Оранта») - 4444,27 грн. (матеріальний збиток, сплачений ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з врахуванням зносу) = 5258,59 грн.), яка підлягає відшкодуванню відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Судом встановлено, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 4444,27 грн. Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). На підставі викладеного, досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність ПАТ НАСК «Оранта» заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 5258,59 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ НАСК «Оранта» понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved