Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 17.11.2012 року, у відповідності до актового запису №551. Позов обґрунтовано\~тим,\~що у\~сторін \~відсутні спільні\~інтереси,\~наявні різні\~погляди на\~життя,\~відсутнє взаєморозуміння.\~Позивачка вважає,\~що подальше\~спільне життя\~і збереження\~шлюбу неможливе,\~а надання\~строку на\~примирення є\~недоцільним та\~не змінить\~відносини подружжя. У судовому засіданні позивачка [PERSON] у повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити. Наголосила, що не має наміру зберігати сім`ю, а тому наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву до нього про розірвання шлюбу не скористався. Однак, у судових засіданнях просив надати термін на примирення, оскільки він бажає зберегти сім`ю та спільно виховувати дітей. Зазначає, що ставиться з відповідальністю до обов`язку повного матеріального забезпечення сім`ї. Вважає, що усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Оскільки у сторін є спільні малолітні діти, відповідач хоче, щоб діти росли в повноцінній родині. Вважає, що немає підстав для розірвання шлюбу, зробить все можливе для взаємного збереження почуттів любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні позову. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.01.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М.. На виконання положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності - відповідача [PERSON] . Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 13.02.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 18.03.2025 року, розгляд справи відкладено та встановлено явку позивачки обов`язковою. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 15.04.2025 року, у судовому засіданні оголошено перерву. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.05.2025 року, розгляд справи відкладено, а сторонам надано термін на примирення. Розгляд справи по суті відбувся 24.06.2025 року з участю сторін. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони у справі, уклали шлюб 17.11.2021 року, котрий зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що було зроблено актовий запис № 551. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різним світоглядом. Висновок суду. Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.\~\~Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При цьому судом вживалися заходи для надання сторонам терміну для примирення, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для того, щоб владнати стосунки з позивачкою. Таким чином, слова відповідача, викладені у заяві про надання строку на примирення про те, що останній прикладає зусилля для збереження шлюбу, створює всі можливі умови для забезпечення сім`ї, та для благополуччя дітей, а всі непорозуміння, які виникають між подружжям вирішуються у короткий строк, суд вважає голослівними, оскільки такі не знайшли своїх підтверджень у діях. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу підлягають до задоволення

Outcome: approved