Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) №06.09.2023-100002134. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 13000 грн. строком на 140 днів. Процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом застосовується протягом всього строку кредитування та може бути збільшена в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми кредиту та становить 1950 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 23775,85 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12008,01 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 11767,84 та комісії 1950 грн. грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. 1.2 Відповідач правом на подання відзиву у встановлений строк не скористався. ІІ.\~Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі Ухвалою суду від 08.04.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 15.04.2025 ухвалою суду позивачу продовжено строк для усунення недоліків. 22.04.2025 ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 09.05.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 08.09.2023 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №06.09.2023-100002134, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Даний Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки та Підтвердження позичальника про укладення кредитного договору. Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 13 000 грн., строком на 28 днів на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом та застосовується протягом всього строку кредитування. Комісія за надання кредиту - 15% від суми кредиту та становить 1950 грн. Дата повернення кредиту 25.01.2024. Кошти надаються безготівково шляхом використання реквізитів електронного платіжного способу споживача 5167-80хх-хххх-5043 (а.с.14 зворот-17). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.13). [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 13 000,00 грн., що підтверджується електронною квитанцією Ligpay від 08.09.2023 (а.с.18). У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання\~\~ за кредитним договором\~ своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день подання позову 26.03.2025 становить 23\~775,85 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12\~008,01 грн. , заборгованості за відсотками в розмірі 11\~767,84 грн. та комісії у розмірі 1950 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору за період з 08.09.2023 по 25.01.2024 та підтверджений наданими до суду розрахунками (а.с.8). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ч.2 ст.\~1050\~ ЦК\~України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить\~висновок,\~що 08.09.2025\~ між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] \~виникли договірні\~відносини у\~зв`язку з\~укладенням Договору\~про надання\~кредиту.\~ [PERSON] ,\~ будучи\~вільним в\~укладенні кредитного\~договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору,\~будучи обізнаним\~з умовами\~кредитування,\~в тому\~числі з\~нарахуванням відсотків\~за користування\~кредитними коштами,\~ підписав\~електронним одноразовим\~ідентифікатором кредитні\~документи,\~таким чином\~погодивши умови\~сплати процентів\~за користування\~кредитними коштами. Даний\~договір був\~укладений в\~електронній формі у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми, які підлягають стягненню повністю відповідають умовам Договору та строку його дії. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, позов суд задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved