Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпоряддження Президії Національної академії наук України № 107 від 27.02.2025 року про оголошення догани [PERSON] , директору Держаавної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України та стягнути відповідача на користь позивача усі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем Національна академія наук України перебував в трудових відносинах з 16 травня 2018 року на посаді директора Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України». Розпорядженням №107 від 27.02.2025 року Президії НАН України притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, щодо виконання вимог уповноваженого органу управління та ефективного використання закріпленого за Інститутом майна. Вважає вищенаведене розпорядження незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному об`ємі виконував всі посадові обов`язки. 27.10.2017 року Бюро Президії НАН України винесла Постанову №280 Про будівництво (реконструкцію) житла та інших об`єктів нерухомості в НАН України. Відповідно до якої, Бюро Президії НАН України постановляє рекомендувати установам, організація і підприємствам НАН України вирішувати питання забезпечення житлом своїх працівників та покращення матеріально-технічної бази шляхом будівництва (реконструкції житла та інших об`єктів на можливих для забудови ділянках, що знаходяться у їх постійному користуванні, із залученням суб`єктів господарювання приватного сектору економіки на підставі договорів, укладених відповідно до законодавства України. 04.07.2018 у винесено Постанову Бюро Президії НАН України №214 Про будівництво житлових будинків на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» по вул. Козельницькій, 4 у м. Львів. Будівництво зазначеного об`єкта здійснити на підставі договору між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» та Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» з обов`язковим врахуванням таких умов: частка житла Інститут має становити не менше 13% від загальної площі житлових та нежитлових приміщень в об`єкті у вигляді квартир; загальна площа квартир має бути не менше 1954,00 кв.м.; належні Інституту квартири мають бути з внутрішнім оздобленням та устаткуванням; окрім житла Інститут має отримати 10 місць для зберігання тз; ринкова вартість майна, яке отримає Інститут, має бути не меншою ринкової вартості земельної ділянки, відведеної для будівництва за адресою [ADDRESS] , визначеної за результатами незалежної оцінки на дату передачі майна; будівництво має здійснюватися без залучення бюджетних коштів. 26.07.2018 року між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» в особі директора Кравціва Василя Степановича, який діє на підставі статуту та Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ», в особі Голови правління Артемовича Володимира Ільковича укладено Договір №2-18. 05.12.2024 року Бюро Президії НАН України винесла Постанову №473 Про результати роботи комісії НАН України щодо перевірки стану виконання укладеного Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» договору від 26.07.2018 №2-18. Відповідно до п. 3 цієї ж Постанови: зобов`язано директора Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» у місячний строк підготувати узгоджений з інвестором для подання НАН України на погодження проект додаткової угоди, в якій викласти договір від 26.07.2018 №2-18 в новій редакції, усунувши зазначені в Акті роботи комісії від 29.11.2024 року зауваження, зокрема врахувати збільшення частки, належної інституту, на вартість додаткового включеного активу інституту земельної ділянки площею 1,0739 ге та передбачити умови про розірвання укладених додаткових угод №1, 2, 3, 4, 5 до договору, а також активів розподілу площ (попередніх) згідно з договором від 26.07.2018 №2-18. 26.12.2024 року за вих №1/494 Державна установа «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» надсилає НАН України лист, яким повідомляє, що на виконання постанови Бюро Президії НАН України від 05.12.2024 №473 надсилається на погодження узгоджений з інвестором проект додаткової угоди до договору від 26.07.2018 р. №2018 про будівництво багатофункційного комплексу з міжшкільним ресурсним центром, офісною будівлею, об`єктами побутового обслуговування, житловими квартирами для працівників Академії наук України та підземним паркінгом на [ADDRESS] . В проекті додаткової угоди враховані всі зауваження, зазначені в Акті роботи комісії про проведення перевірки від 29.11.2024 року. На виконання умов Договору №2-18 від 26.07.2018 року: надаючи Інституту право укладати додаткові угоди до основного Договору №2-18 від 26.07.2018 року НАН України не встановлювала умови щодо обов`язкового отримання згоди на такі дії; Інститутом передано земельну ділянку під забудову в межах 0,7686 га та під облаштування решти земельної ділянки площею 1,0739 га в зоні обмеження користування земельною ділянкою; фактично Інститут отримав квартири площею2077,44 кв.м., що складає 13,12% від площі житлових і нежитлових приміщень в об`єкті це 12 однокімнатних та 23 двокімнатні квартири (40% належить Інституту, 60% - НАН України); Інституту виділено 10 місць для зберігання транспортних засобів у підземному паркінгу; згідно Висновку про вартість майна від 04.11.2024 року ринкова вартість завершених будівництвом квартир становить 65 782 600 грн. Вбачається, що вартість майна, що передаватиметься наступним етапом (22 квартири та 10 паркомісць) Інституту на виконання умов Договору становитиме 109 332 330 115 168 300 грн. Отже, орієнтовна вартість майна переданого за Договором №2-18 є більшою від ринкової вартість земельної ділянки на 5 000 000 грн. Таким чином, Договір №2-18 від 26.07.2018 року виконується у відповідності до вимог Постанови Бюро Президії НАН України №214 від 04.07.2018 року. Помилковим є твердження Відповідача про відведення під об`єкт будівництва додаткової земельної ділянки площею 1,0739 га, оскільки в новій редакції договору №2-18 передбачено забудову 0,7686 га в межах ділянки площею 1,8425 га, що повністю відповідає вимогам Постанови Бюро Президії НАН України №214 від 04.07.2018 року з врахуванням нової земельної та проектної документації. Ухвалою суду від 04.04.2024 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача 18.04.2025 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зокрема зазначає, що на підставі звернення Національної поліції України (лист від 06.11.2024 № 152425- 2024) до Відповідача, щодо проведення перевірки дій службових (посадових) осіб Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» на предмет дотримання ними своїх службових повноважень, компетенції та нормативно-правових актів, що регулюють інвестиційну діяльність наукових установ і підприємств НАН України, під час укладення договору з ПрАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» від 26.07.2018 № 2-18 та додаткових угод до нього з огляду на відкрите кримінальне провадження від 17.06.2024 № 120240000000001151 і здійснення досудового розслідування (Додаток № 6), розпорядженням Президії НАН України від 25.11.2024 № 659 «Про створення комісії» було створено відповідну комісію (Додаток №7). За результатами роботи зазначеної комісії НАН України був складений Акт роботи комісії від 29.11.2024 про проведення перевірки стану виконання укладеного між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» та ПрАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» договору від 26.07.2018 № 2-18 про спорудження житлових будинків на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , підстав укладення та умов додаткових угод до зазначеного договору (далі Акт роботи комісії) (Додаток №8). Зокрема, комісія встановила, що в супереч вимог Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих наук та статусу їх майнового комплексу», постанови Бюро Президії НАН України від 27.10.2017 № 280 «Про будівництво (реконструкцію) житла та інших об`єктів нерухомості в НАН України», розпорядження Президії НАН України від 16.01.2018 № 27 «Про виконання постанови Бюро Президії НАН України від 27.10.2017 № 280 «Про будівництво (реконструкцію) житла та інших об`єктів нерухомості в НАН України» Позивач самовільно, без погодження з НАН України, неодноразово протягом 2018-2024 рр. уклав 5 додаткових угод до договору між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» та ПрАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» договору від 26.07.2018 № 2-18 про спорудження житлових будинків на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . В результаті за умовами додаткових угод: - змінено назву об`єкта будівництва на багатофункціональний комплекс з міжшкільним ресурсним центром, офісною будівлею, об`єктами побутового обслуговування, житловими квартирами для працівників НАН України та підземним паркінгом; - площу земельної ділянки, відведеної під будівництво, збільшено до 1,8425 га без урахування в частці інституту вартості додаткової площі земельної ділянки; - збільшено усі строки виконання етапів договору; - з пункту «Площа нежитлових приміщень в Об`єкті» виключена площа машиномісць у підземному паркінгу (1025,72 кв.м), що спричинило зменшення частки інституту орієнтовно на 133,27 кв.м житла; - зроблені інші поступки інвестору, що погіршило умови для інституту. Внесення зазначених змін значно погіршило для Інституту умови Договору від 26.07.2018 № 2-18, що свідчить про неефективне та з порушенням встановленого порядку використання державного майна. Листом від 26.12.2024 № 1/494 Позивач направив Відповідачу на погодження проєкт Додаткової угоди №6 про внесення змін до Договору № 2-18 від 26.07.2018 (далі Додаткова угода №6) (Додаток № 10), запевнивши, що в проєкті Додаткової угоди №6 враховані всі зауваження, зазначені в Акті роботи комісії від 29.11.2024. Однак, аналіз поданої Позивачем зазначеного проєкту Додаткової угоди №6 засвідчив те, що із усіх рекомендацій і зауважень, викладених в постанові Бюро Президії НАН України від 05.12.2024 № 473 «Про результати роботи комісії НАН України щодо перевірки стану виконання укладеного Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» договору від 26.07.2018 № 2-18» та Акті роботи комісії від 29.11.2024, враховано лише положення щодо розірвання всіх попередніх додаткових угод до Договору від 26.07.2018 №2-18. Водночас не було виконано вимоги щодо збільшення частки, належної інституту, на вартість додатково включеного активу інституту земельної ділянки площею 1,0739 га та умови про розірвання укладених актів розподілу площ (попередніх) згідно з договором від 26.07.2018 №2-18. Також, незважаючи на зауваження зазначені в Акті роботи комісії від 29.11.2024, проєктом Додаткової угоди №6 знову запропоновано виключити площі машиномісць з терміну «Площа нежитлових приміщень в Об`єкті», що зумовлює зменшення частки Інституту. Так, Позивачем була допущена бездіяльність по відношенню до виконання в повному обсязі вимог Відповідача, як уповноваженого органу управління, а саме пункту 3 постанови Бюро Президії НАН України від 05.12.2024. № 473«Про результати роботи комісії НАН України щодо перевірки стану виконання укладеного Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» договору від 26.07.2018 № 2- 18», з урахуванням наданих роз`яснень та повторного доручення (лист НАН України №18/104-8 від 17.01.2025) Позивачу виконання зазначених вимог в повному обсязі, що свідчить про навмисну свідому винну бездіяльність Позивача щодо виконання прямих доручень Відповідача стосовно ефективного використання майна, закріпленого за державною науковою установою. 01.05.2025 на адресу суду від представника позивача Янчишин Т.І. надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначив, що відповідач підміняє поняття строки накладення дисциплінарного стягнення (6 місяців) та строки застосування стягнення роботодавцем за виявленням проступку ( 1 місяць). Звертає увагу суду, що усі постанови уповноваженого органу управління Позивач виконував своєчасно та у повному обсязі. Зокрема і ті, що долучені до позовної заяви. Вказує на відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку та те, що обставини, виявлені за результатами проведення комісією перевірки, та такі, що відображаються у Акті роботи комісії від 29.11.2024 року, на підставі якого винесено Постанову Бюро Президії НАН України від 05.12.2024 року №473 Про результати роботи комісії НАН України щодо перевірки стану виконання укладеного Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» договору від 26.07.2018 №2-18, на підставі якої Відповідачем прийнято оскаржуване Розпорядження Президії Національної академії наук України №107 від 27.02.2025 року про оголошення догани [PERSON] , директору Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України не свідчать про неналежне виконання Позивачем обов`язків, передбачених контрактом, а відтак про наявність підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани. 08.05.2025 представник відповідача Федосенко А.В. подав до суду заперечення на відповідь на відзив в яких просить в задоволенні позову відмовити. 19.05.2025 позивач подав письмові пояснення по суті справи. В судовому засіданні представник позивача Янчишин Т.І. позовну заяву підтримала з підстав, що наведені у такій, а також у відповіді на відзив та письмових поясненнях позивача. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Представники відповідача Федосенко А.В., в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з мотивів, викладених у відзиві та запереченнях. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливе застосування положень ст. 147 КЗпП України. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»: відповідно до усталеної судової практики при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-1,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач з 16.05.2018 року перебував у трудових відносинах з відповідачем Національна академія наук України на посаді директора Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України». Відповідно до умов Контракту укладеного між сторонами, а саме пункту 2: Керівник здійснює безпосереднє управління діяльністю державної наукової установи та є представником державної наукової установи у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і дії без довіреності в межах наданих повноважень. Згідно вимог пункту 4.13 Статуту Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» затверджений розпорядженням Президії НАН України від 12.12.2016 року №849 (далі Статут): Директор інституту в межах наданих йому повноважень організовує діяльність Інститут та відповідає за його діяльність перед НАН України за виконання обов`язків, передбачених законодавством, статутом Інституту та контрактом. Як зазначено у пункті 4.14. цього ж Статуту: Директор Інституту має право, в тому числі, розпоряджатися майном та коштами у межах та у спосіб, що передбачені контрактом, цим статутом та законодавством; представляти Інститут в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, підприємствах незалежно від форми власності без окремого на те доручення. 27.10.2017 Бюро Президії НАН України винесла Постанову №280 Про будівництво (реконструкцію) житла та інших об`єктів нерухомості в НАН України. 04.07.2019 винесено Постанову Бюро Президії НАН України №214 Про будівництво житлових будинків на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні Державної установи «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» по вул. Козельницькій, 4 у м. Львів. 26.07.2018 між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» в особі директора Кравціва Василя Степановича, який діє на підставі статуту та Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ», в особі Голови правління Артемовича Володимира Ільковича укладено Договір №2-18. При дослідженні Договору №2-18 від 26.07.2018 року, укладеного між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» в особі директора Кравціва Василя Степановича, який діє на підставі статуту та Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ», в особі Голови правління Артемовича Володимира Ільковича судом не встановлено наявність обов`язку позивача погоджувати із відповідачем укладення додаткових угод до такого договору. 05.09.2018 між цими ж Сторонами підписано Додатковий договір №1 про внесення змін до Договору №2-18 від 26 липня 2018 року. 09.09.2020 між цими ж Сторонами підписано Додаткова угода №2 про внесення змін до Договору №2-18 від 26 липня 2018 року. 17.02.2021 між цими ж Сторонами підписано Додаткова угода №3 до Договору №2-18 від 26 липня 2018 року. 21.04.2023 між цими ж Сторонами підписано Додаткова угода №4 про внесення змін до Договору №2-18 від 26 липня 2018 року. 11.01.2024 між цими ж Сторонами підписано Додатковий договір №5 про внесення змін до Договору №2-18 від 26 липня 2018 року. Як вбачається з матеріалів справи, долучених сторонами такий обов`язок встановлюється пунктом 9 Розпорядження Президії НАН України №233 від 10.04.2024 про усунення порушень та недоліків, виявлених Державною аудиторською службою України при проведенні державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Національною академією наук України за період з 01.01.2020 по 30.09.2023. Усі додаткові угоди відповідно укладено між сторонами Договору №2-18 від 26.07.2018 року до винесення такого Розпорядження із дотриманням вимог контракту та Статуту. Суд критично ставиться до твердження відповідача, що земельну ділянку площею 1,0739 га слід вважати додатково залученим активом Інститут в межах виконання Договору №2-18 від 26.07.2018 року. Така позиція відповідача не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. В свою чергу, в новій редакції договору №2-18 передбачено забудову 0,7686 га в межах ділянки площею 1,8425 га, що повністю відповідає вимогам Постанови Бюро Президії НАН України №214 від 04.07.2018 року з врахуванням нової земельної та проектної документації. Згідно пункту 4.15 Статуту Директор Інституту зобов`язаний забезпечувати стабільне фінансово-економічне становище Інституту та ефективне використання майна, закріпленого за Інститутом, дотримання вимог законодавства під час надання в користування іншим особам зазначеного майна. Відповідно до вимог ДБН Б 2.2.-12:2018 (на момент укладення договору) «Планування і забудова територій» затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 встановлено максимальну щільність забудови при будівництві багатоповерхових будинків, саме: при будівництві будинків 6-8 поверхів такий дорівнює 40%. Як підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи 23.08.2018 року за №865/0/5-18 видано розпорядження Львівської обласної державної адміністрації про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 29.10.2018 року за №1142/0/5-18 видано розпорядження Львівської обласної державної адміністрації про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), який Інституту затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, зокрема: площею 1,8425 га (кадастровий номер 4610136800:01:001:0019) що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Згідно Акту прийманняпередачі будівельного майданчика від 25.08.2020 року передано будівельний майданчик, що знаходиться на земельній ділянці площею 1.8425 га кадастровий номер 4610136800:01:001:0019 по [ADDRESS] , згідно умов Договору №2-18 від 26.07.2018 передана ПрАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» для будівництва багатофункційного комплексу з міжшкільним ресурсним центром. Відповідно до рішення Львівської міської ради №619 від 20.07.2020 року про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва встановлено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки, який відповідно до норм повинен складати не більше 19%. У сукупності дії позивача відповідають умовам контракту, Статуту, нормам законодавства та містобудівним нормам при виконанні Договору №2-18 від 26.07.2018. Як встановлено судом, під час виконання Договору №2-18 від 26.07.2028 укладеного між Державною установою «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» в особі директора Кравціва Василя Степановича, який діє на підставі статуту та Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ», в особі Голови правління Артемовича Володимира Ільковича та укладення додаткових угод до Договору не призвело до збільшення розміру ділянки фактичної забудови, що визначена таким договором. Площа житлових приміщень та паркомісць, що передбачені для передачі Інституту та їх ринкова вартість відповідають умовам визначеним у Договорі. Таке виключає у діях позивача неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, щодо виконання вимог уповноваженого органу управління та ефективного використання закріпленого за Інститутом майна. Таке виключає в діях позивача завдану шкоду інтересам Інституту. Окремо, суд звертає увагу на дотримання строків застосування дисциплінарного стягнення роботодавцем. Згідно із ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення та не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни мають бути витребувані письмові пояснення, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення має враховуватися ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, а також попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема письмових доказів долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву Акт роботи комісії про проведення перевірки стану виконання укладеного між ДУ «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» та ПрАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» договору від 26.07.2018 №2-18 про спорудження житлових будинків на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , підстав укладення та умов додаткових угод до зазначеного договору складено 29.11.2024 року. На його підставі 05.12.2024 винесено постанову №473 Бюро Президії НАН України. Саме у цей строк почали б спливати строки застосування дисциплінарного стягнення. Дане кореспондується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.12.2018 по справі №810/1224/17. В тому числі, в межах розгляду справи, судом встановлено, що на виконання п.3 постанови від 05.12.2024 №473 Бюро Президії НАН України позивачем 04.02.2025 надіслано лист із долученим до такого проектом додаткової угоди, якою усунуто зауваження, зазначені в Акті роботи комісії про проведення перевірки стану виконання укладеного між ДУ «Інститут регіональних досліджень ім. М.І. Долішнього НАН України» та ПрАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» договору від 26.07.2018 №2-18 про спорудження житлових будинків на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача у судовому засіданні підтвердила отримання такого в строки визначені постановою. Проте, після виконання позивачем п.3 постанови №473 від 05.12.2024, відповідач неправомірно виніс оскаржуване розпорядження про оголошення догани опираючись на вимоги, що не відповідають нормам чинного законодавства України. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що при застосуванні до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани, роботодавцем були порушені вимоги трудового законодавства України. В тому числі, відповідач не довів в чому саме полягало неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вину працівника та наявність причинного зв`язку між діями і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Із урахуванням вищенаведеного, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували правомірне накладення на позивача дисциплінарного стягнення, а усі його твердження спростовуються доказами, зібраними в ході розгляду справи. На думку суду, позивач діяв згідно з вимогами трудового законодавства, застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани було необґрунтованим та безпідставним. Враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмови в позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.139, 140, 147, 148, 149, 233 КЗпП України та

Outcome: approved