Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 26.01.2013 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області в кризі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 29 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю. На теперішній час шлюбні стосунки припинені, сторони не ведуть та не мають спільного гсподарства, спільно не проживають з початку 2025 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, поновлення стосунків неможливе. Ухвалою судді від 03.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій відповідач визнав позовні вимоги, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області , актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис №17. Дитина проживає з матір`ю. Спільне життя між сторонами не склалося, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір») за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків повинні бути стягнуті з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved