Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

21.03.2025 року до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до відповідача про встановлення факту належності документу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. від 12.03.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , оскільки в документах різне написання прізвища та імені, відсутні документи, підтверджуючі право власності спадкодавця на частку у вказаній квартирі та факту його державної реєстрації в ДРРПНМ. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданого 10 липня 2000 року виконкомом Синельниківської міської ради, квартира розташована за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його родини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . За життя у всіх документах прізвище зазначено як [PERSON] , а при видачі свідоцтва про право власності на житло допущено помилку і зазначено [PERSON] , через що позивач не має можливості оформити спадщину. Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, та витребувано у Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. належним чином завірену копію спадкової справи №26/2023, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 14.04.2025 року до суду від Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] . У сьогоднішнє підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.\~\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому засіданні та ухвалити рішення у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де батьками останнього записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 25.12.1989 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу із [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.9-10). 20.04.1993 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] на праві приватної власності належала 1/5 частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло, видане виконкомом Синельниківської міської ради 03.08.2001 року (а.с.5). При видачі вказаного свідоцтва на право власності на житло було невірно зазначено прізвище та ім`я сина позивача, а саме вказано « [PERSON] », а правильно - « [PERSON] ». У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно 22.11.2023 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, прізвище та ім`я сина позивача вказано [PERSON] , такі ж прізвище та ім`я зазначено у картці фізичної особи - платника податків, яка видана Синельниківською об`єднаною ДПІ 16.04.2007 року (а.с.7, 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.04.2023 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). Таким чином, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу [PERSON] та правовстановлюючим документом на житло, який було видано на ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому\~числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що\~організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані суду документи переконують суд в тому, що саме сину позивача належить свідоцтво на право власності на житло, видане виконкомом Синельниківської міської ради 03.08.2001 року, в частині 1/5 частки квартири. Крім того, постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. від 12.03.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлому [PERSON] у зв`язку з різним написанням прізвища та імені спадкодавця та співвласника на квартиру [ADDRESS] у свідоцтві про право власності на житло, а також у зв`язку із відсутності документів, підтверджуючих право власності спадкодавця [PERSON] на частку у вказаній квартирі та факту його державної реєстрації в ДРРПНМ (а.с.4). Згідно з змістом ст.\~1216,\~1218 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст.1220 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 5\~ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою\~статті 316 Цивільного кодексу України\~поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Черговість спадкування\~за законом\~передбачена ст.1258\~ЦК України.\~Зокрема,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. У роз`ясненнях, наданих у п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п.4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.82 ЦПК України,\~підставами для звільнення від доказування є наявність обставин, які визнаються учасниками справи або таких, які визнано загальновідомими, наявність обставин, встановлених рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище частину квартири, що залишилася після смерті сина, але через відсутність правовстановлюючих документів на неї, не може успадкувати майно. При цьому, відповідно до приписів ч.4\~ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про встановлення факту належності документу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved