Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 42 519, 11 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , є власником транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . 11 серпня 2024 року близько 18:05 год., в м. Рівне, вул. Різдвяна, 2а, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Scoda Fabia, номерний знак [NUMBER] , в порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу BMW, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого трапилося їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобі, завдано матеріальних збитків. Своїми діями, що виразились в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року у справі № 569/16384/24 було визнано винним [PERSON] у зазначеному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП належний позивачу на праві приватної власності транспортний засіб BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, позивачу було завдано матеріальних збитків. Відповідно до повідомлення про прийняте рішення у справі №215736/1, ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка є страховиком винуватця ДТІ, прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 117420,89 грн (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять гривень вісімдесят дев?ять копійок). Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 3 200 гривень, що передбачений п. 5 полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Водночас, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] становить 159 940 грн. Таким чином, вартість фактично завданих збитків перевищує суму страхового відшкодування на 42 519,11 гривень Повідомляє, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, позивач зазначає, що внаслідок ДТП вона зазнала моральної шкоди, яку оцінює у 50 000, 00 грн., яка полягає у душевних хвилюваннях та моральних стражданнях, яку вона зазнала із пошкодженням майна. Визначену моральну шкоду просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 20.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 23.04.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що згідно страхового полісу №217787517 від 08.11.2023, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна», що посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним зі страхувальником [PERSON] , забезпечений транспортний засіб - Skoda Fabia, номерний знак [NUMBER] , який діяв на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 (Сто шістдесят тисяч) гривень, що повністю покриває рахунок виставлений позивачу станцією технічного обслуговування «ВЛАСТ» (ФОП [PERSON] ) №Н0000000357 від 27.08.2024 в сумі 159940 гривень. Натомість згідно повідомлення про прийняте рішення по справі N?215736/1 від 06.11.2024 ПрАт «Страхова компанія «Євроінс Україна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 117420,89 гривень. Таким чином, я вважаю себе неналежним відповідачем у справі, оскільки саме ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» позивачці не було забезпечено відшкодування, яке передбачене та повністю покривається страховим полісом, а тому вказану різницю завданої матеріальної шкоди необхідно стягувати саме зі страхової компанії. Вважає, що різниця суми завданої шкоди між страховою виплатою і рахунком виставленим станцією технічного обслуговування не є обґрунтованою, оскільки не було проведено автотоварознавчої експертизи. Сума моральної шкоди - 50 000, 00 грн, заявлена позивачем, не може підлягати до задоволення, оскільки немає жодного доказу обставин які зазначаються у позові, зокрема про місце її роботи чи професійної діяльності, інших місць куди вона їздить та в яких цілях нею використовується автомобіль. До позову не долучено звіт страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про оцінку пошкоджень автомобіля для порівняння із рахунком виставленим станцією технічного обслуговування. Із доданого рахунку, виданого СТО «ВЛАСТ» ФОП [PERSON] N?10000000357 від 27.08.2024 встановлено максимальну суму страхового відшкодування передбачену страховим полісом, через що вбачається завищення вартості завданої шкоди, відповідно: гарантована страхова сума за шкоду, заподіяну майну згідно полісу, становить 160000 гривень, а згідно рахунку, виставленого станцією технічного обслуговування - 159940 гривень. Зазначає, що СТО «ВЛАСТ» ФОП [PERSON] для позивача надано рахунок про вартість запасних частин та послуг з ремонту, а не квитанцію на оплату запчастин та послуг ремонту, відповідно автомобіль не був відремонтований, затрат позивачем не понесено. Позивачем не зазначено куди саме перераховані кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної майну. 03.06.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяу, відповідно до якої повідомляє, що відповідно до розрахунку № 215736/1 суми страхового відшкодування, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW I3 становить 244 278 грн (двісті сорок чотири тисячі двісті сімдесят вісім гривень) 00 копійок разом з ПДВ. Розмір матеріального збитку становить 140 216 грн (сто сорок тисяч двісті шістнадцять гривень) 01 копійка, враховуючи коефіцієнт фізичного зносу разом з ПДВ. Зазначений розмір матеріального збитку було зменшено на суму франшизи 3200 грн (три тисячі двісті гривень), та на суму ПДВ 19 595 грн (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень). Підкреслює, що зазначене зменшення повністю відповідає вимогам закону. Зменшення на розмір франшизи передбачене п. 5 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зменшення суми на розмір ПДВ також відповідає вимогам законодавства, подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 7 квітня 2021 року № 826/7454/17. Згідно з вищезазначеною справою, суд першої інстанції, з яким погодився й Верховний Суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що фізична особа, яка ремонтувала автомобіль та якій позивач перерахував спірне страхове відшкодування, не є платником ПДВ, а тому страхове відшкодування має бути виплачено без урахування суми ПДВ. У результаті усіх вищезазначених обрахунків моїй довірительці було виплачено 117 420 грн (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять гривень) 89 копійок. Водночас, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] становить 159 940 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сорок гривень) 00 копійок, що стверджується рахунком №НО000000357 від 27.08.2024. Наголошує, що вартість відновлювального ремонту зазначений у вищевказаному розрахунку є значно меншою аніж вартість відновлювального ремонту зазначеному у розрахунку та звіті про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що були надані ПАТ «СК «Євроінс Україна». Таким чином, вартість відновлювального ремонту перевищує страхову виплату на 42 519,11 грн. Просить позов задовольнитии. 15.06.2025 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що страховиком виплачено потерпілій [PERSON] 117 420,89 грн (із розрахунку 140 216, 00 грн. майнового збитку з урахуванням зносу та за мінусом 3200,00 грн франшизи 19 595, 11 грн ПДВ). Вказує, що ПДВ в сумі 19595,11 грн входить до суми страхового відшкодування та може бути повернуто [PERSON] страховиком після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту. Представником позивача не надано жодних доказів завданої моральної шкоди, а автомобілем позивачка користується та веде звичний спосіб життя. А тому вважає, що сума моральної шкоди є необґрунтованою та суттєво завищеною. [PERSON] , є власником транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що стверджується свідоцтвом про транспортного засобу серії [NUMBER] . 11 серпня 2024 року близько 18:05 год., в м. Рівне, вул. Різдвяна, 2а, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Scoda Fabia, номерний знак [NUMBER] , в порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу BMW, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого трапилося їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобі, завдано матеріальних збитків. Своїми діями, що виразились в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року у справі № 569/16384/24 було визнано винним [PERSON] у зазначеному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП належний позивачу на праві приватної власності транспортний засіб BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, позивачу було завдано матеріальних збитків. Відповідно до повідомлення про прийняте рішення у справі №215736/1, ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка є страховиком винуватця ДТІ, прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 117420,89 грн (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять гривень вісімдесят дев?ять копійок). Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 3 200 гривень, що передбачений п. 5 полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, встановив таке. Позивач [PERSON] , є власником транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що cтверджується свідоцтвом про транспортного засобу серії [NUMBER] . 11 серпня 2024 року близько 18:05 год., в м. Рівне, вул. Різдвяна, 2а, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Scoda Fabia, номерний знак [NUMBER] , в порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу BMW, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого трапилося їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобі, завдано матеріальних збитків. Своїми діями, що виразились в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року у справі № 569/16384/24 було визнано винним [PERSON] у зазначеному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП належний позивачу на праві приватної власності транспортний засіб BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, позивачу було завдано матеріальних збитків. ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка є страховиком винуватця ДТІ, прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 117 420,89 грн (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять гривень вісімдесят дев?ять копійок). Згідно розрахунку ПрАТ «СК «Євроінс Україна» вартість відновлювального ремонту - 244 278, 46 грн, коефіцієнт фізичного зносу в грошовому виразі - 104 062, 45 грн, майновий збиток з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 140 216, 00 грн. Страхове відшкодування 117 420,89 грн (140216, 00 грн. 3 200,00 грн франшиза 19 595, 11 грн ПДВ). Згідно рахунку станції технічного обслуговування «ВЛАСТ» (ФОП [PERSON] , платник єдиного податку - 3-тя група) №Н0000000357 від 27.08.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] становить 159 940, 00 грн. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Закон України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до пункту 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Крім того, ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст. 36.6 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка є страховиком винуватця ДТІ, сплатило позивачу\~страхову суму\~у розмірі117\~420,89\~грн (сто\~сімнадцять тисяч\~чотириста двадцять\~гривень вісімдесят\~дев?ять копійок).\~ Вказана сума розрахована на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №40933 від 05.09.2024, виконаного ФОП [PERSON] , та є вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу BMW\~I3,\~2016\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , з врахуванням фізичного зносу складників та за мінусом 3 200,00 грн франшизи та 19 595, 11 грн ПДВ. Посилаючись на те, що виплачена ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сума страхового відшкодування є меншою від вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 159\~940,\~00\~грн позивач звернувся до суду із позовними вимогами до винної в ДТП особи відповідача про відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний покрити потерпілій особі витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи те, що розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (117 420,89 грн) визначений згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на дату ДТП, не перевищує страхову суму за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №217787517, тому відсутні підстави вважати, що у ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна» виник обов`язок здійснити виплату страхової суми за таким полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту. Частиною першою ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18 принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що виплачена ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна» сума страхового відшкодування є меншою від оціненої майнової шкоди, потерпіла особа не позбавлена права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків за рахунок винної особи, обсяг відповідальності якої обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] як винної в ДТП особи на користь [PERSON] різниці між розміром завданої шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та розміром страхового відшкодування. Суд також враховує, що положеннями абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підп. «а» п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. До вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.12.2020 року у справі № 565/1210/19, від 21.12.2020 року у справі № 911/286/20, від 12.07.2023 року у справі № 591/1861/22. З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна» зменшив розмір страхового відшкодування на суму ПДВ у розмірі 19 595, 11 грн ПДВ та на суму франшизи у розмірі 3 200,00 грн. Згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №40933 від 05.09.2024, виконаного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту - 244 278, 46 грн, коефіцієнт фізичного зносу в грошовому виразі - 104 062, 45 грн, майновий збиток з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 140 216, 00 грн. Страхове відшкодування 117 420,89 грн (140216, 00 грн. 3 200,00 грн франшиза 19 595, 11 грн ПДВ). Згідно рахунку станції технічного обслуговування «ВЛАСТ» (ФОП [PERSON] , платник єдиного податку - 3-тя група) №Н0000000357 від 27.08.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW I3, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] становить 159 940, 00 грн. Суд звертає увагу, що вартість відновлювального ремонту зазначена у вищевказаному рахунку є значно меншою аніж вартість відновлювального ремонту зазначеному у розрахунку та звіті про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що були надані ПАТ «СК «Євроінс Україна». Водночас суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. Щодо доводів відповідача, викладених у запереченні про те, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування, суд зазначає, що згідно рахунку №HО000000357 від 27.08.2024 про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, виданого фізичною особою - підприємцем [PERSON] , остання не є платником ПДВ. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача як винної в ДТП особи на користь позивача грошових коштів у розмірі 42 519, 11 грн, що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та розміром страхового відшкодування. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 грн слід зазначити, що відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Під час розгляду позовних вимог про стягнення моральної шкоди з водія [PERSON] , судом враховується, що в результаті ДТП належний позивачу автомобіль було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим позивач зазнала душевних страждань з огляду на пошкодження її майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України). Слід зазначити, що наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Так, доказів на підтвердження погіршення здібностей позивача або позбавлення її можливості їх реалізації (вимушені зміни у житті, дискомфорт, неможливість користуватися автомобілем тощо) позивачем не надано і такі у справі відсутні. При цьому, суд враховує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру. Зважаючи на це будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. За таких обставин, з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 2 000, 00 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] , Огляду на викладене, позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТП підлягає до часткового задоволення. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі витрати по сплаті судового збору в розмірі 582, 82 грн (44 519, 11 грн х 1 211, 20 грн / 92519,11 грн). Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Матеріалами справи стверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу в розмірі 21 000, 00 грн. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також те, що вказана категорія справи відноситься до малозначних справи, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 10 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: partial