Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (далі банк або позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (позичальник, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 82782,85 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, а також 7098,45 грн витрат на професійну правничу допомогу. Справу просив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 16.12.2019 [PERSON] (далі позичальник, відповідач) шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк» (далі банк, позивач) укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. Тобто, 16.12.2019 року між Банком та відповідачем укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Угоді присвоєно № 631317996 (631317996HPLS). 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувалася, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 82782,85 грн, з яких: 48777,28 грн прострочене тіло кредиту, 34005,57 грн відсотки за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7098,45 грн. Відповідач правом на подачу відзиву не скористалася. Процесуальні дії у справі Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 09.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судові засідання 02.06.2025 та 19.06.2025 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток на адресу її реєстрації, поштові повідомлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України 27.05.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 16.12.2019\~підписанням Оферти\~на укладення\~Угоди про\~обслуговування кредитної\~картки та\~відкриття відновлювальної\~кредитної лінії\~та Анкети-Заяви\~на акцепту\~Публічної пропозиції\~АТ «Альфа\~Банк» на\~укладення Договору\~про банківське\~обслуговування фізичних\~осіб у\~АТ «Альфа\~Банк» між\~банком та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір,\~відповідно до\~якого банк\~зобов`язався надати\~відповідачу кредит\~в максимальній\~сумі 200\~000,\~00\~грн строком\~на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії, процентна ставка 39,99% річних, зі строком внесення платежу до 30 числа кожного місяця (а.с.24-26). Кредитний договір укладений в електронній формі через вебсайт банку та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», має силу договору, який укладений в письмовій формі. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у [PERSON] станом на 14.12.2024 утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 82 782,85 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 48777,28 грн, заборгованості по відсотках в сумі 34005,57 грн (а.с.54) На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачем, позивач надав виписку по рахунку з кредитною карткою за період з 16.12.2019 по 27.02.2025 (а.с.31-47). 30.11.2022 до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну найменування позивача з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», 01.12.2022 відбулася державна реєстрація зміни найменування банку з АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». 25.02.2025 АТ «СЕНС БАНК» звернулося до відповідача з вимогою про усунення порушень, в якій просив протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в сумі простроченого боргу, у випадку невиконання вимоги, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, в сумі 82782,85 грн (а.с.48-53). Відповідно до ч. 1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правиламист.1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1, 2ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами ст.626, 628ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1ст.638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено положеннямист. 1055 ЦК України). Згідно зі ст.629ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.\~598ЦК\~України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання позивач перед відповідачем виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Правилами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено судом, з 16.12.2019 [PERSON] користувалася кредитними коштами, загальна сума заборгованості відповідача згідно з розрахунком за тілом кредиту становить сумі 48777,28 грн, заборгованості по відсотках в сумі 34005,57. Отже позивач довів факт наявності заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 82782,85 грн. На час розгляду справи судом відповідач не надала відомостей, які б свідчили про погашення ним заборгованості або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, як і не надано відповідачем беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошових зобов`язань, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Судові витрати Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Відповідно до практика Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, зроблено висновок, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відповідно до практики Верховного Суду (постанова ВС від 04.06.2021 у справі №380/887/20), викладено висновок щодо витрат, понесених на професійну правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови в задоволенні вимог відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в постановах ВС від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19. На підтвердження витрат представник позивача надав Договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 (Договір). Пунктом 3.1 Договору встановлений розмір винагороди (гонорару) за надання послуг. При цьому в Договорі послуги визначені як комплекс юридичних заходів, спрямованих виконавцем на стягнення заборгованості з боржників на користь замовника. Пунктом 3.3 Договору урегулювано оформлення підтвердження фактичного надання послуг з правничої допомоги, зокрема оформлення звітів та підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Водночас позивач не надав суду зазначених первинних документів та/або будь яких інших документів, що підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7098,45 грн.

Outcome: partial