Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми прострочення сплати аліментів у розмірі 51\~300,00 грн. Заявлені позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 22.10.2009. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2024 шлюб між ними розірвано. За час перебування із відповідачем у шлюбі у них народились син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2024 року задоволено частково позов до відповідача про стягнення аліментів на дітей. Рішенням ухвалено стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7\~000,00 грн щомісячно, а саме по 3\~500,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.05.2024 і до досягнення дітьми повноліття. На виконання рішення суду від 01.07.2024 виконавчий лист скеровано до примусового виконання у Турківський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області. Відповідач належним чином не виконує зобов`язання зі сплати аліментів, за період із травня 2024 року по грудень 2024 року у зв`язку із несплатою відповідачем аліментів виникла заборгованість у розмірі 51\~300,00 грн, яка була перерахована лише станом на 01.01.2025. Покликаючись на норми ст. 196 СК України, відповідно до якої одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, позивачка просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 51\~300,00 грн неустойки (пені). Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 18.03.2025 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, позивачці роз`яснено які саме недоліки позову слід усунути, порядок та строки їх усунення. 31.03.2025 поштовим зв`язком на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON] про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 18.03.2025 про залишення без руху. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом в межах розгляду даної справи судом вжито заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] , рекомендованою поштовою кореспонденцією скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та з додатками до неї та як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштовго відправлення, судова кореспонденція була вручена відповідачу 25.04.2025. Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого станом на день винесення рішення до суду також не подано. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 22 жовтня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін народились: [INFO] син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим 07.05.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівьского міського управління юстиції, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданим 06.08.2019 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 жовтня 2024 року у цивільній справі № 462/5788/24 шлюб, зареєстрований 22.10.2009 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2024 року у цивільній справі № 462/4190/24 задоволено частково позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Судом ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7\~000,00 грн щомісячно, а саме по 3\~500,00 грн на кожну дитин, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.05.2024 і до досягнення дітьми повноліття. На виконання рішення суду від 01 липня 2024 року у справі № 462/4190/24 про стягнення аліментів з [PERSON] . Залізничний районний суд м. Львова видав виконавчий лист № 462/4190/24. Як встановлено із постанови про відкриття провадження 15.11.2024 начальником Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Максимовичем В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 76573721 з виконання виконавчого листа № 462/4190/24, виданого 01.07.2024 про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного начальником Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у межах виконавчого провадження ВП № 76573721, боржнику [PERSON] нараховано до сплати аліменти відповідно до виконавчого документа № 462/4190/24 за період з 21.05.2024 по 31.12.2024 станом на 01.01.2025 у сумі 51\~300,00 грн. Протягом періоду з травня 2024 року по грудень 2024 року боржник добровільно не здійснював жодних платежів зі сплати аліментів у розмірі, присудженому до стягнення з нього рішенням суду, внаслідок чого станом на 12.2024 виникла заборгованість у розмірі 51\~300,00 грн, яка погашена відповідачем станом на 01.01.2025. При цьому, як встановлено із змісту рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2024 року у справі № 462/4190/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, останній був достовірно обізнаний про розгляд у судовому порядку питання стягнення з нього аліментів на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву, судове рішення прийняте за результатами розгляду справи не оскаржував та рішення суду від 01.07.2024 про часткове задоволення позову [PERSON] набрало законної сили 01.08.2024, відтак відповідач знав про свій обов`язок сплати аліментів. В межах розгляду вказаної справи доказів на спростування доводів сторони позивача відповідач не надав, обставин і доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти та утворення заборгованості з незалежних від нього причин, чи добровільної сплати аліментів на виконання рішення суду від 01.07.2024 також суду не представив. Відповідно до довідки № 175, виданої 13.02.2025 ЛКП «Левандівка» неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою зареєстрованого місця проживання матері [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно частини четвертої\~статті 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 196 Сімейного кодексу України\~передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, у\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення Цивільного кодексу\~України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Ознайомившись із проведеним позивачкою розрахунком, вбачається, що розрахунок нею проводиться шляхом множення загальної суми заборгованості зі сплати аліментів станом на кожен місяць (замість суми місячного платежу) на загальну кількість днів прострочення у такому місяці та на 1%. Окрім того, позивачкою враховано також і суму місячного платежу за грудень 2024 року. Поруч з цим, слід відмітити, що такий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не відповідає наведеним вище положенням закону та позиції Верховного Суду України. За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року по справі № 6-1477цс15 та в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015року у справі за № 6-94цс15, містився висновок, відповідно до якого за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Однак, Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15. Відтак, за позицією Великої Палати Верховного Суду розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Суд звертає увагу, що за цим правилом строк прострочення починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Так, позивачка у своєму розрахунку у загальну суму заборгованості включає також неустойку (пеню) розраховану за грудень 2024 року, однак згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного начальником Турківського ВДВС у Самбірському районі Львівської області ЗМУ МЮ встановлено, що у грудні 2024 року відповідачем внесено платіж на сплату аліментів у розмірі 51\~300 грн, а тому станом на 01.01.2025 заборгованість у боржника [PERSON] зі сплати аліментів відсутня. З огляду на положення про те, що строк прострочення починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу підстави для нарахування неустойки (пені) на місячний платіж зі сплати аліментів за грудень 2024 відсутні. Таким чином, оскільки у розрахунку державного виконавця відсутні відомості про точну дату сплати боржником [PERSON] заборгованості по аліментах, однак виходячи з того, що розрахунок заборгованості було проведено за період з 21.05.2024 по 31.12.2024, розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем [PERSON] за період з травня 2024 року становить: пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2024 року: 2 300 грн (місячний платіж аліментів) х 214 днів (кількість днів прострочення з 01.06.2024 по 31.12.2024) х 1% = 4 922 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2024 року: 7 000 грн (місячний платіж аліментів) х 184 днів (кількість днів прострочення з 01.07.2024 по 31.12.2024) х 1% = 12 880 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2024 року: 7 000 грн (місячний платіж аліментів) х 153 днів (кількість днів прострочення з 01.08.2024 по 31.12.2024) х 1% = 10 710 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2024 року: 7 000 грн (місячний платіж аліментів) х 122 днів (кількість днів прострочення з 01.09.2024 по 31.12.2024) х 1% = 8 540 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2024 року: 7 000 грн (місячний платіж аліментів) х 92 днів (кількість днів прострочення з 01.10.2024 по 31.12.2024) х 1% = 6 440 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2024 року: 7 000 грн (місячний платіж аліментів) х 61 днів (кількість днів прострочення з 01.11.2024 по 31.12.2024) х 1% = 4 270 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2024 року: 7 000 грн (місячний платіж аліментів) х 31 днів (кількість днів прострочення з 01.12.2024 по 31.12.2024) х 1% = 2 170 грн. Отже, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з 21.05.2024 по 31.12.2024 становить 49 932 грн. Згідно ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та сума пені яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 49 932 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивачка при подачі позову у даній категорії справ звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», та із врахуванням часткового задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в користь держави у розмірі 1\~178,90 грн.

Outcome: dismissed