Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області 15.11.2024 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої субсидії, згідно якого просить суд стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рахунок в Одеському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» м. Одеса, МФО 328845, р/рUА233288450000000256023043697 суму надміру виплаченої субсидії у розмірі 205557,91 грн. та суму сплаченого судового збору. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] (далі - Відповідач), [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), призначено пільгу згідно Постанови КМУ від 04.06.2015 № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» (зі змінами) у розмірі 1584,48 грн. з 01.04.2024. Згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 2 від 25.07.2024 №139/04-16 встановлено, що надміру виплачена сума пільги у розмірі 205557,91 грн утворилась за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 у зв`язку з тим що заявником при подачі заяви було невірно вказано тариф на опалення, що призвело до помилкового розрахунку суми наданої пільги. Головним управлінням надіслано лист від 30.07.2024 № 1500-0404-8/117013, яким повідомлено відповідача про виникнення переплати пільги та способи її погашення. Однак, кошти на рахунок Пенсійного фонду України не повернуто. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Відповідно до пункту 14 Постанови КМУ від 04.06.2015 №389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» (зі змінами) надання раніше призначеної пільги припиняється у разі, коли: якщо пільговиком приховано або навмисно подано малодостовірні дані про доходи будь-кого із членів сім`ї пільговика, що вплинуло на визначення права на пільги, - з місяця, в якому виявлено порушення; за заявою пільговика з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою. Відповідно до абзацу 3 п.14 «Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» (зі змінами), сума пільги перерахованої (виплаченої) внаслідок свідомого подання пільговиком документів з недостовірними відомостями, повертається ним на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. Головне управління вважає, що оскільки відповідач подав неправдиві данні відносно тарифу на опалення, які вплинули на надмірну виплату пільги і це призвело до переплати коштів у виді пільги в розмірі 205557,91 грн., з нього необхідно стягнути надміру виплачені кошти в судовому порядку. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Представник відповідача адвокат Фомін А.І. 31.12.2024 надав до суду відзив на позов (а.с.36-38), просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач/його представник був належним чином сповіщений про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явився. Відсутність сторін в судовому засіданні не перешкоджає продовженню розгляду справи без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Крім того, статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито 27.11.2024 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 15.11.2024 справа розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.27). Ухвалою судді Іллічівського міського суду від 27.11.2024 відкрито провадження у справі (а.с.30-31). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] (далі - Відповідач), [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), на підставі його заяви призначено пільгу згідно Постанови КМУ від 04.06.2015 № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» (зі змінами) у розмірі 1584,48 грн. з 01.04.2024 (а.с.9-14). Відповідно до копії службової записки начальника управління пенсійного забезпечення від 30.05.2024 № 19908/03-16 встановлено, що при призначенні особової справи №5183 від 10.04.2024 було невірно взято в розрахунок послугу 107,2, що призвело до невірно нарахованої суми пільг (а.с.21). Згідно з службовою запискою начальника відділу надання пільг від 24.07.2024 №26581/03-16 встановлено, що переплата пільги за житлово-комунальні послуги у розмірі 205557,91 грн. утворилась за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 (а.с.23). Головним управлінням надіслано лист від 30.07.2024 № 1500-0404-8/117013, яким повідомлено відповідача про виникнення переплати пільги у розмірі 205\~557,91 грн. та способи її погашення (а.с.20). Однак, кошти на рахунок Пенсійного фонду України не повернуто. ІV. Оцінка Суду. Умови призначення\~та порядок\~надання громадянам\~щомісячної адресної\~безготівкової субсидії\~для відшкодування\~витрат на\~оплату користування\~житлом або\~його утримання\~та комунальнихпослуг визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим Постановою КМУ\~від 21.10.1995\~№ 848\~«Про спрощення\~порядку надання\~населенню субсидій\~для відшкодування\~витрат на\~оплату житлово\~комунальних\~послуг,\~придбання скрапленого\~газу,\~твердого та\~рідкого пічного\~побутового палива» (зі змінами). Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фондуУкраїни. Відповідно до п.72 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету\~міністрів України\~від 21.10.1995\~№ 848\~«Про спрощення\~порядку надання\~скрапленого газу,\~твердого та\~рідкого пічного\~побутового палива» житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян. Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 №848, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. Відповідно до пункту 127 постанови Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово- комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 №848, у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Відповідно до пункту 14 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян України з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389, сума пільги, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання пільговиком документів з недостовірними відомостями, повертається ним на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. У разі коли пільговик добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму пільги, питання про її стягнення вирішується у судовому порядку. Відповідно до законодавства, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету. Отже, вказані норми свідчить, що законодавство передбачає можливість повернення надмірно виплачені суми субсидій у разі свідомого подання пільговиком документів з недостовірними відомостями. Водночас матеріли справи за позовними вимогами ГУ ПФУ України в Одеській області до [PERSON] таких доказів не містять та на такі не посилався позивач під час звернення до суду. За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу для задоволення позову, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Водночас ст.1215\~ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч.1 ст.1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Виходячи з аналізу ст.1215\~ЦК України обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Частиною 1 ст.81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що працівник ПФУ, який здійснював нарахування призначеної пільги невірно взяв у розрахунок послугу 107,2, що призвело до невірно нарахованої суми. Вказані обставини підтверджуються копією службової записки начальника управління пенсійного забезпечення від 30.05.2024 № 19908/03-16, згідно якої встановлено, що при призначенні особової справи №5183 від 10.04.2024 було невірно взято в розрахунок послугу 107,2, що призвело до невірно нарахованої суми пільги (а.с.21). Отже, позивачем допущено рахункову помилку. Разом з тим, доказів надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати призначеної пільги, а також зловживань з боку відповідача при її отриманні, позивачем не надано. При цьому суд звертає увагу, що відповідач по справі отримує призначену пільгу у розмірі, передбаченому законом. Отже, самим позивачем встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог. З цих підстав,

Outcome: approved