Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно (земельні ділянки). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності їх представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об`єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необґрунтованою. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 червня 2018 року, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 січня 1975 року, підтверджено, що [PERSON] (позивач) має матір [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , підтверджено, що [PERSON] (матір позивача) має батька [PERSON] (спадкодавець). Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , підтверджено, що [PERSON] (мати позивача) мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на середню земельну частку (пай), розміром 1,2073 умовних кадастрових га, з них ріллі - 0,7921 га, кормових угідь - 0,4152 га, що розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої - Тур?янської сільської ради). Згідно інформації від начальника відділа № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на заяву від 16.09.2024 року про надання інформації чи видавався на [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), та нормативну грошову оцінку землі, Відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру Львівської області повідомив, що Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1995 році був виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель народного аграру акціонерного господарства «Зірка» Тур`янської сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області та затверджений розпорядженням Голови Буської райдержадміністрації від 17.03.1996 року №76. Затверджений списках, які мають право на середню земельну частку (пай) є включене ім`я [PERSON] . На ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №1744 від 10.04.1996 року №978 із земель НААГ «Зірка» на підставі розпорядження голови Буськогї райдержадміністрації від 02.04.1997 року №107 загальною площею 1,87 га умовних кадастрових га. [PERSON] розрахована частка 1,2073 умовних кадастрових га, з них ріллі 0,7921 га, кормових угідь 0,4152 га. Відповідно до довідки від 19.09.2024 року №202, виданої Турянським старостинських округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, підтверджено, що на день смерті [PERSON] , разом з ним продживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] син, [PERSON] . Проте, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 березня 2018 року, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №78650021 від 08.10.2024 року, підтверджено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкову справу не заведено. Таким чином, син спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте не встиг їх переоформити. Відповідно до довідки від 19.09.2024 року №202, виданої Турянським старостинських округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, підтверджено, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , разом з ним проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] його онук [PERSON] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті діда. Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~549 ЦК УРСР 1963 року дії, що свідчать про прийняття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З огляду\~на те,\~що позивач\~є спадкоємцем\~за законом,\~який вступив\~в управління\~спадковим майно,\~прийняв спадщину\~в силу\~вимог ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Суд вважає необґрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України. Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивач проживав разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивач [PERSON] прийняв спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548, ст. 549 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини) та в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачем [PERSON] , як спадкоємцем після смерті діда [PERSON] , слід визнати право власності на вказані земельні ділянки. Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved