Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 10 квітня 2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 51 177,43 грн посилаючись на те, що 07.06.2024 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н від про надання строкового кредиту у розмірі 50 000 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку із чим станом на 16.03.2025 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 51 177,43 грн., з яких: 47427, 43 грн - заборгованість за тілом кредитом, 3750 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, яку просить стягнути позивач, а також понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача просив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення є 24.05.2025 року. Правом на подання відзиву не скористалася. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2025 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 30.08.2023 року між сторонами - Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. В подальшому 07.06.2024 року відповідач підписала паспорт споживчого кредиту за допомогою OTP пароля та кредитний договір б/н від 07.06.2024 р. про надання строкового кредиту у розмірі 50000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Тип процентної ставки фіксована. Платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів (а.с.23-34, 36-44). Згідно п. 4.1 договору позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно графіку, шляхом зарахування на рахунок [NUMBER] , відкритий у банку. Вказаний договір був підписаний відповідачем [PERSON] , за допомогою простого електронного підпису 2024-06-07 року о 10:26:52. Фінансовий номер телефону: [NUMBER] (а.с.44). В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 07.06.2024, теж міститься детальна інформація щодо укладення договору, зокрема інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування (тип кредиту строковий кредит, сума кредиту - 50 000 грн, строк кредитування 36 місяців, мета кредиту- споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок клієнта), інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (процентна ставка фіксована - 18% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту - 27 000грн, реальна річна процентна ставка - 35,25% річних), порядок повернення кредиту(платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту (індивідуально), додаткова інформація , інші важливі правові аспекти (а.с.47-49). Згідно довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), 07.06.2024 року отримано картковий рахунок № [NUMBER] , 07.06.2024 року відбулося встановлення кредитного ліміту - кредитний ліміт : 50 000,00 грн; 07.06.2024 року відбулася зміна кредитного ліміту - кредитний ліміт 50 000 грн. (а.с.35). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем за кредитним договором № б/н вiд 07.06.2024, станом на 16.03.2025, в період з 07.06.2024 року по 16.03.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 51177,43 грн, з яких 47427,43 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3750,0 грн - заборгованість за простроченими відсотками. При цьому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем було здійснено платежі, а саме: 07.07.2024 року в сумі 2138,89 грн та 21.08.2024 року в сумі - 1933,68 грн. (а.с.19-21). Даними виписки за договором б/н за період 07.06.2024 року по 08.01.2025 підтверджується, що відповідач використав кредитні кошти в сумі 50 000 грн 07.06.2024 року на покупку (грошові перекази), поповнення картки відбулося 07.07.2024 року в сумі 2138,89 грн та 21.08.2024 року в сумі - 1933,68 грн (а.с.22). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. VІ. Висновки суду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на слідуюче. Судом встановлено, 07.06.2024 року між кредитором АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 50 000 грн, користувався кредитними коштами, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про його існування, усвідомлював наявність заборгованості за вище вказаним договором позики. Також договір містить інформацію про умови позики, зокрема: сума кредиту 50 000 грн; термін дії кредиту 36 місяців; процентна ставка 18% річних, фіксована. Відповідач [PERSON] була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить її простий електронний підпис у відповідній графі договору. Таким чином, в даному випадку між позикодавцем та позичальником погоджено всі умови договору кредиту, в тому числі щодо сплати процентів за користування позикою, строк дії кредиту, тощо. Отже, так як фактично отримані позичальником кошти за тілом кредиту у розмірі 47 427,43 грн в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті не були, позивачем правомірно нараховано заборгованість за відсотками в сумі 3 750,0 грн, що підлягають стягненню на користь позивача. Тому, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст.549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved