Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Комунарським районним судом міста Запоріжжя 18.06.2025 року ухвалено рішення за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено частково та стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 116413 грн. 01 коп., в решті позовних вимог відмовлено. 19.06.2025 відповідачем [PERSON] подана заява ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, в якій відповідачка зазначила, що вона 25.04.2025 року уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатом Шумейко І.П. для представництва її інтересів в Комунарському районному суді м. Запоріжжя у справі №333/11105/24 . адвокатом була виконана наступна робота: - ознайомлення з матеріалами справи 2 години; - надання консультації 1 година; - складання відзиву 3 години; - підготовка до участі та участь представника в судовому засіданні, що відбулось 30.04.2025 р. 2 години; - підготовка до участі та участь представника в судовому засіданні, що відбулось 13.06.2025 р. 2 години; Всього витрачено 10 годин. Сторони в договорі про надання правничої допомоги встановили фіксований розмір гонорару, а саме: в п. 7 договору передбачено, що розмір гонорару встановлюється: 1500 грн. за надання консультації, 2000 грн. за ознайомлення з матеріалами справи, 3500 грн. за складання відзиву на позовну заяву, 2500 грн. за участь в одному судовому засіданні. Загальна вартість наданої правничої допомоги становить 12000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення був повідомлений судом належним чином. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, перевіривши доводи поданої заяви та дослідивши матеріали справи, дійшов до такого. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач очікує понести витрати пов`язані з професійною правничою допомогою у загальному розмірі 10000 грн. Крім того, зазначено, що розрахунок не є остаточним і залежить від обсягу наданої адвокатом правничої допомоги. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у ст. 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями частини першої-п`ятої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідачкою наданий договір про надання правничої допомоги адвокатом Шумейком І.П. від 25.04.2025 року, звіт №1 про надану правничу допомогу від 19.06.2025 року на загальну суму 12000 грн., з детальним описом проведеної роботи та вартість послуг, а також рахунок №1 від 19.06.2025 на оплату гонорару в сумі 12000 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Стороною позивача не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У справі № 910/906/18 Верховний Суд погодився з наявністю підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, оскільки їх розмір був обґрунтований, а відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи викладене, те, що позовна заява задоволена судом частково на 65,19%, витрати на правничу допомогу відповідача слід стягнути пропорційно до відхиленої частини вимог в сумі 4177,20 грн. (12000*34,81%).

Outcome: partial