Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, 12.02.2025 р. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] , відповідно якої заявлено вимоги про стягнення надміру виплачені кошти грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України у розмірі 500000,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 05.11.2019 року гр. [PERSON] звернувся із заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України до управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси. 27.11.2019 року рішенням Комісії № 176 вирішено призначити грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, як внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України із розрахунку у складі сім`ї з чотирьох осіб (заявник, дружина, дочка, син), на яких було розраховано грошову компенсацію, з урахуванням останнього перерахунку (рішення Комісії від 04.08.2023 року № 403) розмір якої склав 3 254 351,95 грн., та яка була виплачена гр. [PERSON] 25.09.2023. 13.12.2023 року на підставі договору купівлі-продажу № 4660 родиною [PERSON] придбана квартира за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість договору складала 3 234 527,89 грн, залишок коштів у розмірі 19 824, 06 грн був повернутий на рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. 14.02.2024 року гр. [PERSON] звернувся до Комісії із заявою № 03-Б-5325/1-0 в якій повідомив про нововиявлені обставини. У своїй заяві гр. [PERSON] повідомів, що з листа КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 18.12.2023 №№ 28, 28-о йому стало відомо про те, що у 2002 році батьками дружини ( [PERSON] ) було оформлено 1/3 частку квартири [ADDRESS] на [PERSON] . Також в заяві гр. [PERSON] зазначив «відповідно до права власності квартира поділена на 3 частини на 3-х членів сім`ї». 14.02.2024 року Комісії надійшло подання Управління про необхідність проведення перерахунку грошової компенсації у зв`язку з наявністю у дружини - [PERSON] житла та надало підтверджуючи право власності документи: - копію Розпорядження органу приватизації (Виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області) від 14.03.2002 № 506; - Копію довідки про склад сім`ї, наданою Виконавчого комітетом Христинівської міської ради Черкаської області; - Лист КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 18.12.2023 №№ 28, 28-о з інформацією про зареєстроване право власності. На засідання Комісії від 16.02.2024 року щодо проведення перерахунку грошової компенсації у зв`язку із наявністю у дружини гр. [PERSON] 1/3 частки квартири - гр. [PERSON] не з`явився, хоча був повідомлений належним чином. На виконання абз. 1 п. 11 Порядку призначення грошової компенсації вирішено перенести розгляд даного питання у зв`язку із неявкою гр. [PERSON] (рішення Комісії від 16.02.2024 № 461). На засідання Комісії від 14.03.2024 року щодо розгляду вищезазначеного питання гр. [PERSON] не зв`явився через необхідність лікування. На виконання абз. 1 п. 11 Порядку призначення грошової компенсації вирішено перенести розгляд даного питання у зв`язку із неявкою гр. [PERSON] (рішення Комісії від 14.03.2024 № 466). На засіданні Комісії від 14.05.2024 року гр. [PERSON] надав для розгляду Комісії висновок щодо розрахунку часток об`єкта нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] від 26.04.2024 № 1, виданий ТОВ «АНАЛОГ БТІ ЕКСПЕРТ ОЦІНКА ЗЕМЛЕУСТРІЙ» від 26.04.2024 № 1 та просив Комісію здійснити розрахунок грошової компенсації, враховуючи площу наведену висновком (рішення Комісії від 14.05.2024 № 482). У вказаному висновку зазначено, що квартира [ADDRESS] , фактично перебуває у спільній частковій власності з розподілом часток, за яким, [PERSON] належить 3/15 частки житлової площі (9,2 кв. м.). Однак, наданий висновок не взято Комісією до уваги, з огляду на те, що вказаний документ жодним чином не підтверджує право власності на нерухоме майно та у розумінні чинного законодавства України не є правовстановлюючим документом. З аналізу законодавства України, вбачається, що процедура проведення розрахунку часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна, передбачалася Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, яку, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 12.10.2023 № 939 було визнано такою, що втратила чинність. Натомість, Комісією взято до уваги інформацію надану КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» в листах від 18.12.2023 №№ 28, 28-о та розпорядження органу приватизації від 14.03.2002 № 506, з яких вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також належність вказаної квартири в рівних частках (1/3) підтверджується гр. [PERSON] у власній заяві від 14.02.2024 року № 03-Б-5325/1-0 та поясненнях наданих [PERSON] та [PERSON] від 22.02.2024 року на адресу Комісії. Відповідно до абз. 13, 17 п. 5 Порядку виплати грошової компенсації Комісії входить перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами, визначення суми коштів, яка підлягає поверненню. Рішенням Комісії від 31.07.2024 року № 483 вирішено переглянути розрахунок грошової компенсації із врахуванням нововиявлених обставин. Після проведення розрахунку грошової компенсації на 4 осіб (гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] ) з урахуванням житла, яке знаходиться у власності дружини - [PERSON] сума коштів, яка підлягає поверненню склала 566 046, 24 грн. Також Комісією було вирішено, що гр. [PERSON] необхідно повернути надміру нараховані кошти грошової компенсації у термін до 15.12.2024 року. 07.08.2024 року на поштову адресу гр. [PERSON] надіслано рекомендований лист щодо повернення надміру нарахованих коштів грошової компенсації, в якому вказано суму боргу та банківські реквізити для оплати. Проте, лист повернуто у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 16.10.2024 року на поштову адресу вдруге надіслано лист щодо повернення коштів. 27.11.2024 року гр. [PERSON] повернув частину надміру нарахованих коштів у розмірі 66046,24 грн. на рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що свідчить про те що гр. [PERSON] своїми діями фактично визнав наявність заборгованості. 27.11.2024 року на поштову адресу [PERSON] надіслано лист щодо необхідності сплати залишку боргу до 15.12.2024 року в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до абз. 13 п. 19 Порядку виплати грошової компенсації, якщо внутрішньо переміщена особа не повідомила місцевому органу про зміни у майновому стані, що спричинило виплату грошової компенсації у розмірі, визначеному без урахування жилої площі, яка перебуває у власності членів її сім`ї, які включені в розрахунок грошової компенсації, внутрішньо переміщена особа повертає місцевому розпоряднику різницю надміру виплачених коштів добровільно або за рішенням суду. Станом на дату подання позовної заяви сума надміру виплачених коштів не відшкодована на розрахунковий рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Сума надміру виплачених коштів складає 500 000 гривень. 12.02.2025 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільного позову надійшли в провадження судді Донцова Д.Ю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 31.03.2025 р. представником позивача Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради Жуковою Л.М. подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме визначено позовні вимоги до стягнення у розмірі 400000,00 грн., у зв`язку з тим, що 28.02.2025 р. на рахунок позивача від відповідача надійшли 100000,00 грн. (повернення частини заборгованості). 14.04.2025 р. представник відповідача адвокат Торган Л.М. надала суду відзив на позовну заяву, відповідно якого просила частково задовольнити позовну заяву, а саме стягнути 328,390,74 грн. В обґрунтування відзиву зазначено, що позов пред`явлений тільки до [PERSON] , хоча відповідача фактично є заявником до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, фактично грошова компенсація на придбання житла була надана сім`ї [PERSON] , до складу якої входить 4 члена сім`ї, двоє повнолітні це подружжя та діти. Відповідач вважає, що висновок яким обґрунтовуються позовні вимоги є неправомірним, оскільки у позивача відсутні владні повноваження щодо самостійного визначення часток співвласників нерухомого майна, оформленого без виділення часток, а саме у спільній власності, відповідач вважає, що відповідно до вищезазначеного висновку [PERSON] належить 3/15 частки квартири, що дорівнює 9,2 кв.м., таким чином, відповідач згоден з тим, що йому необхідно повернути частину грошової компенсації за частку в спільному майні, що належать його дружині, але категорично не згоден з сумою грошової компенсації. 23.04.2025 р. представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, відповідно якого просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі. 06.05.2025 р. представником відповідача адвокатом Торган Л.М. подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно якого наголошувала про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 328390,74 гривень. Також зазначено, що 27.11.2024 року відповідачем сплачено 66046,24 гривень, 28.02.2025 р. відповідач сплатив 100000,00 грн., 21.04.2025 сплачено 100000,00 грн., що свідчить про те, що відповідач частково визнає позовні вимоги. 06.05.2025 р. представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме визначено позовні вимоги до стягнення у розмірі 300000,00 грн., у зв`язку з тим, що 21.04.2025 р. на рахунок позивача від відповідача надійшли 100000,00 грн. (повернення частини заборгованості). 07.05.2025 р. представником позивача Жуковою Л.М. подано заяву відповідно якої надано додаткові пояснення зі змісту яких вбачається, що позивач вважає, що позов пред`явлено до належного відповідача. Стосовно Висновку ТОВ «Аналог БТІ ЕКСПЕРТ ОЦІНКА ЗЕМЛЕУСТРІЙ» від 26.04.2024 року № 1 Департаментом вже було неодноразово зазначено, що основна причина, по якій даний висновок не брався до уваги, відповідно до рішення Міської комісії від 31.07.2024 № 483, є те, що вказаний документ жодним чином не підтверджує право власності на нерухоме майно та у розумінні чинного законодавства України не є правовстановлювальним документом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2025 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 12 червня 2025 року. 08.05.2025 р. представником відповідача адвокатом Торган Л.М. подано заяву, відповідно якої зазначено, що загалом [PERSON] , на теперішній час сплачено 266 046,24 ( двісті шістдесят шість тисяч ) згідно висновку щодо розрахунку часток об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] від 26.04.2024 року, №1, виданий ТОВ «АНАЛОГ БТІ ЕКСПЕРТ ОЦІНКА ЗЕМЛЕУСТРІЙ» [PERSON] , належить 3/15 частки квартири що дорівнює 9, 2 кв м. Так за формулою визначною у рішенні позивача, розрахунку надміру виплаченої грошової компенсації, має складати 328 390, 74 грн, а не 566 046,24 грн. як вирішено Рішенням комісії від 31.07.2024 №483 яким вирішено переглянути розрахунок грошової компенсації із врахуванням нововиявлених обставин. З урахуванням сум сплачених [PERSON] та виплаченої грошової компенсації Відповідач, вважає, що залишок який він має сплатити складає : 328 390,74 266 046,242 = 62 344,50. Що свідчить про те що Відповідач частково визнає позовні вимоги. В судове засідання 12.06.2025 р. сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.11.2019 року відповідач [PERSON] , [INFO] , звернувся із заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України до управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, що підтверджується копією відповідної заяви за вх. 03-Б-79014/1-0 від 05.11.2019р. прийнятою Центром інтегрованих соціальних послуг у Приморському районі. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.11.2019 року №№ 188304457, 188304306, 188304202, 188304566, на заявника та членів його сім`ї не було зареєстрованого в реєстрах житла. 27.11.2019 року рішенням Комісії № 176 вирішено призначити грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, як внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України із розрахунку у складі сім`ї з чотирьох осіб (заявник, дружина, дочка, син), на яких було розраховано грошову компенсацію, з урахуванням останнього перерахунку (рішення Комісії від 04.08.2023 року № 403) розмір якої склав 3 254 351,95 грн., та яка була виплачена гр. [PERSON] 25.09.2023. 13.12.2023 року на підставі договору купівлі-продажу № 4660 родиною [PERSON] придбана квартира за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість договору складала 3 234 527,89 грн, залишок коштів у розмірі 19 824, 06 грн був повернутий на рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. 14.02.2024 року гр. [PERSON] звернувся до Комісії із заявою № 03-Б-5325/1-0 в якій повідомив про нововиявлені обставини. У своїй заяві гр. [PERSON] повідомів, що з листа КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 18.12.2023 №№ 28, 28-о йому стало відомо про те, що у 2002 році батьками дружини ( [PERSON] ) було оформлено 1/3 частку квартири [ADDRESS] на [PERSON] . Також в заяві гр. [PERSON] зазначив «відповідно до права власності квартира поділена на 3 частини на 3-х членів сім`ї». 14.02.2024 року Комісії надійшло подання Управління про необхідність проведення перерахунку грошової компенсації у зв`язку з наявністю у дружини - [PERSON] житла та надало підтверджуючи право власності документи: - копію Розпорядження органу приватизації (Виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області) від 14.03.2002 № 506; - Копію довідки про склад сім`ї, наданою Виконавчого комітетом Христинівської міської ради Черкаської області; - Лист КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 18.12.2023 №№ 28, 28-о з інформацією про зареєстроване право власності. На засіданні Комісії від 14.05.2024 року гр. [PERSON] надав для розгляду Комісії висновок щодо розрахунку часток об`єкта нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] від 26.04.2024 № 1, виданий ТОВ «АНАЛОГ БТІ ЕКСПЕРТ ОЦІНКА ЗЕМЛЕУСТРІЙ» від 26.04.2024 № 1 та просив Комісію здійснити розрахунок грошової компенсації, враховуючи площу наведену висновком (рішення Комісії від 14.05.2024 № 482). У вказаному висновку зазначено, що квартира [ADDRESS] , фактично перебуває у спільній частковій власності з розподілом часток, за яким, [PERSON] належить 3/15 частки житлової площі (9,2 кв. м.). Однак, наданий висновок не взято Комісією до уваги, з огляду на те, що вказаний документ жодним чином не підтверджує право власності на нерухоме майно та у розумінні чинного законодавства України не є правовстановлюючим документом. Комісією взято до уваги інформацію надану КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» в листах від 18.12.2023 №№ 28, 28-о та розпорядження органу приватизації від 14.03.2002 № 506, з яких вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також належність вказаної квартири в рівних частках (1/3) підтверджується гр. [PERSON] у власній заяві від 14.02.2024 року № 03-Б-5325/1-0 та поясненнях наданих [PERSON] та [PERSON] від 22.02.2024 року на адресу Комісії. Відповідно до абз. 13, 17 п. 5 Порядку виплати грошової компенсації Комісії входить перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами, визначення суми коштів, яка підлягає поверненню. Рішенням Комісії від 31.07.2024 року № 483 вирішено переглянути розрахунок грошової компенсації із врахуванням нововиявлених обставин. Після проведення розрахунку грошової компенсації на 4 осіб (гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] ) з урахуванням житла, яке знаходиться у власності дружини - [PERSON] сума коштів, яка підлягає поверненню склала 566 046, 24 грн. Також Комісією було вирішено, що гр. [PERSON] необхідно повернути надміру нараховані кошти грошової компенсації у термін до 15.12.2024 року. 27.11.2024 року гр. [PERSON] повернув частину надміру нарахованих коштів у розмірі 66 046,24 грн. на рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що свідчить про те що гр. [PERSON] своїми діями фактично визнав наявність заборгованості. 27.11.2024 року на поштову адресу [PERSON] надіслано лист щодо необхідності сплати залишку боргу до 15.12.2024 року в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до абз. 13 п. 19 Порядку виплати грошової компенсації, якщо внутрішньо переміщена особа не повідомила місцевому органу про зміни у майновому стані, що спричинило виплату грошової компенсації у розмірі, визначеному без урахування жилої площі, яка перебуває у власності членів її сім`ї, які включені в розрахунок грошової компенсації, внутрішньо переміщена особа повертає місцевому розпоряднику різницю надміру виплачених коштів добровільно або за рішенням суду. Станом на дату подання позовної заяви сума надміру виплачених коштів не відшкодована на розрахунковий рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Сума надміру виплачених коштів складає 500000,00 копійок. Відповідно поданих доказів стороною відповідача та заяв представника позивача про зменшення позовних вимог встановлено, що відповідачем частково сплачено кошти, а саме відповідно платіжної інструкції №1.99714441.1 від 28.02.2025 р. відповідачем на рахунок позивача здійснено переказ 100000,00 грн., відповідно платіжної інструкції №1.120295323.1 від 21.04.2025 р. відповідачем на рахунок позивача здійснено переказ 100000,00 грн. Отже, позовні вимоги на стадії судового розгляду по суті заявлені у розмірі 300000,00 гривень. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до абз. 13, 17 п. 5 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280, до повноважень Комісії входить перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами, визначення суми коштів, яка підлягає поверненню. Відповідно до абз. 13 п. 19 Порядку виплати грошової компенсації, якщо внутрішньо переміщена особа не повідомила місцевому органу про зміни у майновому стані, що спричинило виплату грошової компенсації у розмірі, визначеному без урахування жилої площі, яка перебуває у власності членів її сім`ї, які включені в розрахунок грошової компенсації, внутрішньо переміщена особа повертає місцевому розпоряднику різницю надміру виплачених коштів добровільно або за рішенням суду. Вирішуючи позовні вимоги суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у розмірі 300000,00 гривень, позовні вимоги обґрунтовані та підтвердженні доказами дослідженими судом. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу суми судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у виді судового збору, суд дійшов наступного висновку. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7500,00 гривень, відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії [NUMBER] від 05.11.2015 р. Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 та висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі №567/79/23. На виконання ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, від 5 лютого 2020 року по справі № 755/1457/18 та від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19. Враховуючи зазначене, з огляду на задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved