Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною. Заява мотивована тим, що заявник є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка являється інвалідом дитинства І групи Б безстроково. Її донька - [PERSON] , непрацездатна страждає на психічне захворювання, потребує постійного догляду та нагляду, вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації і суть її власного життя, перебуває на обліку у лікаря психіатра. Рішенням Гайворонського районного суду від 06.03.2023 року [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено заявника її опікуном. Строк дії даного рішення суду становить два роки з дня набрання рішенням законної сили. Рішення суду набрало законної сили 06.04.2023 року. Термін звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення суду спливає 06.04.2025 року. На даний час стан здоров`я доньки заявника не покращився, вона продовжує хворіти, внаслідок психічної хвороби не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, продовжує перебувати на обліку у лікаря психіатра, а тому виникла необхідність в продовженні строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною. Заявник у судовому засіданні підтримала подану заяву та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Гайворонської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі. Представник [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення суду про визнання її доньки [PERSON] недієздатною особою, є обґрунтованим та таким, що відповідатиме інтересам [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника, представника [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2023 року, справа №385/1517/22, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та встановлено над нею опіку і призначено [PERSON] , [INFO] , її опікуном. Дане рішення суду набрало законної сили 06.04.2023 року (а.с. 3-4). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 206 від 23.05.2025 року, [PERSON] , [INFO] , в даний\~час страждає\~стійким хронічним\~психічним захворюванням\~у формі\~важкої розумової\~відсталості (згідно\~МКХ-10,\~F-72.0).За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Не може при такому стані здоров`я захищати свої майнові та немайнові права. Потребує накладання опіки (а.с. 31-32). Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Враховуючи вище викладене, оскільки судом встановлено, що обставини, які свідчать про продовження психічного розладу [PERSON] , [INFO] , внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком, заяву про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною, яка подана у строк передбачений ч. 7 ст. 300 ЦПК України, слід задовольнити та продовжити строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною на два роки. Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною, то повноваження [PERSON] щодо опіки над недієздатною [PERSON] також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки заявник від виконання обов`язків не звільнялася.

Outcome: approved