Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів та просить суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем будинком, за адресою [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] до частини даного будинку та передачі [PERSON] ключів від вхідних дверей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, позивач [PERSON] зареєстрований та є співвласником, на праві спільної сумісної власності частини будинку за адресою [ADDRESS] . Іншими співвласниками є відповідачі. Тривалий час відповідачі чинять перешкоди у можливості проживання та користування спільним будинком. Добровільно надати ключі та доступ до будинку відповідачі відмовляються, у зв`язку із чим просить позов задоволити. Ухвалою судді від 01 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. У наданий в ухвалі строк сторона відповідачів не скерувала відзив. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, пояснив що і на даний час відповідачами чиняться перешкоди у доступі позивачу до квартири. Позивач в судовому засіданні повідомив, що в 2001 році ще проживав за адресою, [ADDRESS] , проте після того як повернувся, йому почали чинити перешкоди і ключі йому не віддають до будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що позивач є співласником будинку. Відповідач [PERSON] також не заперечив того факту, що була заміно замки до вхідних дверей будинку та не дозоляють позивачу користуватись будинком. Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.02.2006 року було задоволено позов [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та визнано за такими право на спадкове майно, як спадкоємців першої черги за законом, яке скаладється із 27/50 частини будинковолодіння по [ADDRESS] у залишилось після смерті [PERSON] . Як вбачається і з матеріалів справи, відповідно до відповіді №1481563 від 16.06.2025 житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а саме 42/100 належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] (позивачу), та [PERSON] [PERSON] (відповідачам). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 16.06.2025 року, позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Ст.317 ЦК України, передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень\~ч.1\~ст.391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, із пояснень позивача та відповідачів, що між сторонами існує тривалий конфлікт з приводу порядку користування будинком за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи пояснення позивача надані в судовому засіданні, які стороною відповідачів не заперечуються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти судові витрати понесені позивачем у справі, а саме судовий збір.

Outcome: approved