Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

05.05.2025 року до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 23.09.2024 року було укладено кредитний договір №382020, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 гривень. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становила 6 258 гривень. З боку відповідача було сплачено лише 1043 гривень, тобто лише частину належних за кредитним договором платежів. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором №382020 від 23.09.2024 року у загальному розмірі 5 215 гривень, з яких 3 756,90 гривень заборгованість з повернення суми кредиту та 1458,10 гривень сума процентів за користування кредитом. Ухвалою суду від 07.05.2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Мазур В. І. надав до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , та його представник, адвокат Цокало Т. М., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.09.2024 року між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №382020 шляхом прийняття позичальником пропозиції ТОВ «Ізі Кредит» від 23.09.2024 щодо укладення електронного кредитного договору (а. с. 5-12). Відповідно до умов договору [PERSON] було надано в кредит грошові кошти в загальному розмірі 4000 гривень на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредиту становить 6 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів. Позичальник зобов`язаний здійснювати чергові платежі з метою повернення кредиту та сплати процентів за його користування відповідно до строків (дат) та у розмірах, що встановлені Графіком платежів, який є додатком та невід`ємною частиною цього договору (п. 1.7 кредитного договору). Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення договору становить 6 258 гривень, яка складається із загального розміру кредиту (4000 гривень) та загальних витрат за кредитом (2 258 гривень) (п. 1.9 кредитного договору). Згідно п. 2.1 кредитного договору реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 3 319,88%. Денна процентна ставка за кредитом становить 0,67%. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також до кредитного договору додано графік платежів від 23.09.2024 року, який є додатком 1 до кредитного договору №382020 від 23.09.2024 року (а. с. 12-13). На підтвердження укладення кредитного договору суду також надано фото паспорта відповідача та його зображення із паспортом в руках (а. с. 16, 18). Як вбачається з бухгалтерської довідки ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» №7/9193 від 08.04.2025 року між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Ізі Кредит» укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів від 07.05.2020 року, за\~ ТОВ «ФК «Контрактовий дім» здійснює перекази коштів, що становить суму кредитом на користь отримувачів-фізичних осіб, які є клієнтами ТОВ «Ізі Кредит» за кредитними договорами. Відповідно до договору 23.09.2024 року о 15 год. 52 хв. було перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 4 000 гривень на картку № [NUMBER] (а. с. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №382020 від 23.09.2024 року [PERSON] сплатив 07.10.2024 року 1043 гривень, з них за сумою кредиту 243,10 гривень та за процентами за користування кредитом у розмірі 799,90 гривень. Станом на 16.12.2024 року залишок заборгованості становить: за сумою кредиту 3 756 гривень та за процентами за користування кредитом 1 458,10 гривень (а. с. 15). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, слід стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» суму заборгованості за кредитним договором №382020 від 23.09.2024 року у загальному розмірі 5 215 гривень, з яких 3 756,90 гривень заборгованість з повернення суми кредиту та 1458,10 гривень сума процентів за користування кредитом. Крім цього згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved