Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №2032349488 від 07.08.2020 року у розмірі 28\~910 грн. 55 коп., яка складається з: - 16249,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 12660,70 грн. - заборгованість за відсотками. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 07.08.2020 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №2032349488, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 17\~154 грн. на споживчі потреби, строком повернення до 07.08.2025 року. 21.10.2022 року між АТ «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №21/10/22, у відповідності до умов якого АТ «ОТП\~Банк»передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги, а товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за кредитним договором №2032349488 від 07.08.2020 року заборгованість у розмірі 28\~910 грн. 55 коп., яка складається з: - 16249,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 12660,70 грн. - заборгованість за відсотками. Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується доказами по справі. На підставі вказаного позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості та процесуальні витрати. Рух справи у суді 13.11.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №2032349488 від 07.08.2020 року у розмірі 28\~910 грн. 55 коп., яка складається з: - 16249,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 12660,70 грн. - заборгованість за відсотками. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 року цивільна справа №495/12274/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті Савицького С.І.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 16.11.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Згідно розпорядження щодо призначена повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 року №646 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 року цивільна справа №495/12274/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті Шевчук Ю.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 04.12.2024 року цивільна справа прийнята до свого провадження та призначена до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомлялась шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на веб-сайті суду, причини неявки\~суду\~не\~відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 07.08.2020 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №2032349488, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 17\~154 грн. на споживчі потреби, строком повернення до 07.08.2025 року. 21.10.2022 року між АТ «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №21/10/22, у відповідності до умов якого АТ «ОТП\~Банк»передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги, а товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги та остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за кредитним договором №2032349488 від 07.08.2020 року заборгованість у розмірі 28\~910 грн. 55 коп., яка складається з: - 16249,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 12660,70 грн. - заборгованість за відсотками. Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується доказами по справі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може був замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином, (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлене договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відстутшення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч.1\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідноч.1ст.530 ЦК України,якщо узобов`язанні встановленийстрок (термін)його виконання,то вонопідлягає виконаннюу цейстрок (термін). Згідно ч.1\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачем умов договору позики та взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що\~відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті\~1, частин третьої та п`ятої статті\~27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України\~та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані наступні документи: договір про надання правничої допомоги №42649746 від 22.09.2023 року, додаткова угода №003075000868 від 23.10.2023 року до договору про надання правничої допомоги №42649746 від 22.09.2023 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 22.09.2023 року, ордер. Таким чином, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн.. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн..

Outcome: approved