Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні онучки з бабусею, яка проживає окремо від неї. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , яка проживає з батьками за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, яку вона подарувала своїй дочці - відповідачці по справі. У зв`язку з тим, що вона проживає за кордоном, має обмежену можливість особисто зустрічатися з онучкою, однак дуже бажає мати змогу бачити її, вести з нею спілкування та внести свою частку у її виховання та розвиток, хоча б двічі на рік, коли приїжджає в Україну. Незважаючи на це, відповідачка створює перешкоди для її нормального спілкування з онучкою. Протягом останніх двох років вона жодного разу не змогла домогтися того, щоб провести з дитиною вільний час. Всі її прохання з моменту, коли вона відмовилась подарувати їм гараж, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до чергових конфліктів з вини відповідачки. Увесь цей час вона намагається налагодити нормальний зв`язок з онучкою, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Позивачка вважає, що її права як бабусі постійно порушують. Тимчасові непорозуміння з її донькою - відповідачкою по справі, не повинні перешкоджати її спілкуванню з онучкою. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, вона вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою. Як вказує позивачка, вона має право бачити онучку та мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з нею, вирішувати абсолютно любі питання, пов`язанні з її розвитком як фізичним, так і духовним, підвищувати її свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати її усім необхідним та безперешкодно брати участь у її вихованні. Ніякі сторонні особи, окрім неї, не зможуть замінити дитині спілкування з бабусею та саму бабусю. Дитинство буває тільки один раз і вона хоче щоб у її онучки від цього періоду життя залишилися лише приємні спогади, у яких вона також хоче мати місце. Зважаючи на вище наведене, позовними вимогами позивачка просить: зобов`язати [PERSON] , не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з її внучкою - [PERSON] , [INFO] ; визначити наступні способи її участі у вихованні внучки [PERSON] , [INFO] : двічі на рік, протягом трьох днів, під час канікул, з можливістю забирати [PERSON] на ночівлю; необмежене спілкування з Єлизаветою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними. Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що у віці 4-ох років мати (позивачка) залишила її у бабусі, сама ж разом з батьком та сестрою проживали у Снятинському районі. З того часу її виховувала бабуся по лінії матері. Коли їй виповнилося 11 років, мати розлучилася з батьком і разом з ними почала проживати також її сестра. Мами майже ніколи не було з ними, оскільки вона перебувала на заробітках за кордоном. Рідкісні випадки, коли мама до них приїжджала запам`яталися сварками мами з бабусею, бійками (і її, і бабусі). Пригадує випадок, коли одна із таких сварок мала наслідком для бабусі у вигляді зламаної ключиці. А коли їй виповнилося 13 років, мама переїхала на постійне місце проживання за кордон, де проживає і сьогодні. У відзиві відповідачка зазачає, що з матір`ю спілкувалися рідко. У 19 років на запрошення матері вона поїхала до неї, де проживала 2 роки. Саме тоді вона пізнала позивачку як людину. Як виявилося, у мами були проблеми з алкоголем. Вона наче повернулася у дитинство, де основним спогадом про маму були її жорстокий характер, сварки, нецензурна лайка, моральне насильство з її боку. Тільки об`єктом насильства вже була вона, а не бабуся. 3 21 року вона проживала в Україні у маминій квартирі з її дозволу. З мамою спілкувалися телефоном (раз на півроку приблизно) і навіть у такий спосіб їхнє спілкування - це були суцільні приниження, критика, агресія з боку матері. Відповідачка вказує, що у 24 роки вона вийшла заміж. Позивачка дозволила їй надалі проживати у її квартирі разом із чоловіком. Проте час від часу виганяла з квартири (навіть коли вона була вагітною) і влаштовувала скандали, як по телефону, так і під час приїздів в Україну. Але потім через декілька днів дзвонила як нічого ніби й не було і казала, щоб проживати надалі у неї. У 2019 році запропонувала отримати іншу квартиру у подарунок. З її слів, їй необхідно було зменшити на себе податкове навантаження, оскільки вона на той час мала у власності 4 квартири, нежитлове приміщення гаражу та земельну ділянку. У 2013 році народилася [PERSON] . Позивачка бувала в Україні приблизно один раз на рік, тоді заходила до них. Без скандалу витримувала до 2 годин. Спілкування з нею було нестерпним. Телефонувала їй дуже рідко (1-2 рази на рік), при таких розмовах просила дати трубку Лізі - дитина в силу віку спілкувалася з бабусею, деколи відмовлялася. Час від часу позивачка передавала подарунки онучці, хоча при цьому могла не спілкуватися з нею взагалі. Як зазначає відповідачка, через тривалий конфлікт з матір`ю вона відчувала фізичні симптоми такі, як головний біль, проблеми зі сном, підвищений артеріальний тиск, що мають психосоматичну природу. Напружені стосунки з матір`ю негативно впливали на її здатність будувати здорові стосунки з іншими людьми, включаючи друзів, партнера та колег. Внаслідок чого вона змушена була тривалий час звертатися за психологічною допомогою до спеціаліста, що підтверджується відповідною довідкою. Так вона змогла дещо стабілізувати свій психологічний стан. Твердження позивачки про те, що їй чиняться перешкоди у спілкуванні з онукою, не відповідають дійсності. Останні три роки позивачка не телефонувала, навіть коли вона перебувала в Україні, у будь-який інший спосіб не виявляла бажання спілкуватися з онучкою. За всі роки бабуся не зуміла встановити з онучкою сімейного зв`язку. Проте, навесні цього року, коли вона приїжджала в Україну, без її відома вимагала зустрічі з дитиною у школі від класного керівника навчального закладу, влаштовуючи показові сцени із плачем, маніпулюючи емоціями представників школи. Також спілкувалась з керівником та викладачем музичної школи стосовно зустрічі у даному освітньому закладі. Ці дії викликали бентежний стан у дитини, що бабуся її переслідує. За результатами діагностики сімейних стосунків, проведеної 28.08.2024 року Центром психологічної допомоги дітям ТОВ «Серденько»: «...дівчинка не відносить бабусю по лінії матері до родини, останній раз її бачила у третьому класі та не може пригадати зістріч з бабусею. ...Ліза вважає, що бабуся не цікавиться нею, оскільки ніколи їй не телефонувала. ..Також [PERSON] повідомила, що не має бажання підтримувати контакт, бачитися з бабусею по лінії матері спілкуватися із бабусею..». Психолог зазначила, що виходячи із розповіді дитини, бабуся є небезпечним дорослим для неї. На питання, поставлені у запиті адвоката, подано наступні відповіді: Чи мали вплив на психологічний стан [PERSON] індивідуально-психологічні особливості її матері? Який саме? «...Ситуація стосунків ( [PERSON] ) із матір`ю є стресовою, психотравмувальною, викликає психосоматичні реакції. Чи можуть мати аналогічний вплив індивідуально-психологічні особливості бабусі по материній лінії на психологічний стан онуки - [PERSON] , [INFO] , її моральний стан, виховання? «Так, наразі стан дитини передбачає негативні переживання через ситуацію у родині, зокрема стосунків з бабусею [PERSON] . У зв`язку з чим у дитині наявні тривожні думки; також загальний стан дитини є нестійким. Як наслідок впливу бабусі на дитину, може відбуватись зміна образу родини; погіршення психоемоційного стану; посилення стану фрустрації: появу та посилення агресивних реакцій». Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості бабусі по лінії матері, особливості її виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини, [PERSON] ? Чи є бабуся безпечним дорослим для дитини? «В умовах відсутності прямого контакту бабусі з дитиною відповісти на дане питання важко. Проте, виходячи з психоемоційного стану матері та актуальних переживань дитини; та того що поведінка бабусі не вкладається и сімейні цінності дитини, можна зробити висновок: при продовженні взаємодії дитини з бабусею [PERSON] (за умови що поведінка бабусі буде такою самою), психоемоційний стан дитини биде погіршуватись, так як дана взаємодія передбачає стрес для дитини. Наразі бабуся [PERSON] не є безпечним дорослим для [PERSON] . У зв`язку з чим рекомендовано можливість взаємодії з бабусею лише у спокійній обстановці, відсутність стресу у стосунках з бабусею, комунікація з бабусею лише за бажанням дитини та у присутності матері». Чи має бажання дитина спілкуватися, бачитися, проводити час із бабусею по лінії матері? « [PERSON] не має бажання продовжити комунікацію з бабусею». Відповідачка зазначає, що не бажає щоб бабуся брала участь у вихованні [PERSON] та спілкувалася з нею, оскільки модель виховання та стосунків у сім`ї, яку вона створила, кардинально відрізняється від тієї, у якій вихована вона. Вона на собі відчула весь жах впливу позивачки і хоче вберегли від цього свою дитину. Звертає увагу на те, що у Психологічній характеристиці її психоемоційного стану, проведеної ТОВ «Серденько» 28.08.2024 року, психологом рекомендовано консультацію психіатра для матері клієнта або проведення психодіагностики емоційного стану матері клієнта. Як зазначається у відзиві, відповідачка не бажає, щоб негативна модель поведінки бабусі перенеслася на спілкування з онукою. Це однозначно буде впливати на виховання та моральне здоров`я її дитини, може викликати у неї відчуття страху, тривоги або непевності. Бабуся може намагатися впливати на виховання онуки, висловлюючи свої погляди та цінності, які суперечать її поглядам. Вважає, що позивачка є психологічно неврівноваженою, а спілкування позивачки з її донькою буде становити загрозу для дитини. Таку позицію підтримує і батько [PERSON] , а також прабабуся і всі родичі у їхній сім`ї, які особисто знайомі із позивачкою. Просить відмовити у задоволені позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, покликаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подала до суду Висновок у даній справі, відповідно до якого запропоновано варіант участі бабусі у спілкуванні з онучкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як слідує з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу участі позивачки у вихованні та вільному спілкуванні з онучкою [PERSON] , [INFO] , яка проживає окремо від неї. Позивачка вказує на перешкоди, які чиняться відповідачкою (матір`ю дитини), що не дозволяють їй вільно спілкуватися з онукою. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON] є рідною дочкою позивачки, а малолітня [PERSON] , [INFO] , доводиться позивачці [PERSON] онукою. Дитина проживає з батьками за адресою: [ADDRESS] . За результатами діагностики сімейних стосунків, проведеної 28.08.2024 року Центром психологічної допомоги дітям ТОВ «Серденько»: «Дівчинка не відносить бабусю по лінії матері до родини, останній раз її бачили у третьому класі та не може пригадати зустріч з бабусею. [PERSON] вважає, що бабуся не цікавиться нею, оскільки ніколи їй не телефонувала. [PERSON] повідомила, що не має бажання підтримувати контакт, бачитися з бабусею по лінії матері, спілкуватися з нею». Психолог зазначила, що виходячи із розповіді дитини, бабуся є «небезпечним дорослим для неї». На питання, поставлені у запиті адвоката, подано наступні відповіді: наразі стан дитини передбачає негативні переживання через ситуацію у родині, зокрема стосунків з бабусею [PERSON] . У зв`язку з чим у дитини наявні тривожні думки, також загальний стан дитини є нестійким, як наслідок, впливу бабусі на дитину. Може відбуватися зміна образу родини, погіршення психоемоційного стану, посилення стану фрустрації, появу та посилення агресивних реакцій. В умовах відсутності прямого контакту бабусі з дитиною, відповісти на питання яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості бабусі по лінії матері, особливості її виховної поведінки, впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини [PERSON] , важко. Проте, виходячи з психоемоційного стану матері та актуальних переживань дитини та того, що поведінка бабусі не вкладається у сімейні цінності дитини, можна зробити висновок: при продовженні взаємодії дитини з бабусею [PERSON] (за умов, що поведінка бабусі буде такою самою), психоемоційний стан дитини буде погіршуватись, так як дана взаємодія передбачає стрес для дитини. Наразі бабуся [PERSON] не є безпечним дорослим для [PERSON] . У зв`язку з чим рекомендовано можливість взаємодії з бабусею лише у спокійній обстановці, відсутність стресу у стосунках з бабусею, комунікація з бабусею лише за бажанням дитини - та у присутності матері», [PERSON] не має бажання продовжити комунікацію з бабусею. Відповідачка не бажає, щоб бабуся брала участь у вихованні [PERSON] та спілкувалася з нею, оскільки модель виховання та стосунків у сім`ї, яку вона створила, кардинально відрізняється від тієї у якій вихована відповідачка. Вона на собі відчувала весь жах впливу позивачки і хоче вберегти від цього свою дитину. Питання про усунення перешкод бабусі [PERSON] у спілкуванні з внучкою [PERSON] , [INFO] , та встановлення порядку участі у її вихованні розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 24.02.2025 року (протокол № 215). Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано Висновок, у якому вважається за доцільне встановити такий порядок участі бабусі [PERSON] у спілкуванні з внучкою [PERSON] , [INFO] : спілкування засобами відеозв`язку в першу та третю суботу, другу та четверту неділю з 17.00 год до 18.00 год за погодженням тривалості часу спілкування особисто бабусі з дитиною. У Висновку зазначено наступне: «Відповідачка вказує, що сімейні відносини у її сім`ї будуються на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, можливості духовного розвитку. [PERSON] не бажає, щоб негативна модель поведінки бабусі перенеслася на спілкування з онукою. Це однозначно буде впливати на виховання та моральне здоров`я її дитини - [PERSON] , може викликати у неї відчуття страху, тривоги або непевності. Бабуся може намагатися впливати на виховання онуки, висловлюючи свої погляди та цінності, які суперечать її поглядам. Відповідачка вважає, що позивачка є психологічно неврівноваженою, а спілкування позивачки з її донькою буде становити загрозу для дитини, Таку позицію підтримує і батько [PERSON] , а також прабабуся і всі родичі у їхній сім`ї, які особисто знайомі з позивачкою. Відповідачка просить відмовити [PERSON] у встановленні графіка спілкування з дитиною. Відповідно до характеристики та психодіагностики від 11.10.2024 року № 01-20/87, наданої адміністрацією Ліцею № 13 Івано-Франківської міської ради, [PERSON] , [INFO] , навчається у 6-А класі. Учениця відвідує ліцей з першого класу. За час навчання дитина проявила себе старанною, вихованою та відповідальною ученицею. Єлизавета має високий потенціал до навчальної діяльності, особливо до гуманітарних дисциплін та естетичного циклу, вчиться на достатньому рівні. Бере активну участь у житті класу. З однолітками та однокласниками підтримує хороші стосунки. Взаємовідносини з педагогами позитивні. Батьки займаються вихованням та навчанням дівчинки. Мати бере активну участь у житті класу. На запити класного керівника відповідає вчасно та адекватно. Конфліктних суперечностей за час навчання в ліцеї між батьками та педагогами не виникало. З метою об`єктивного вивчення даного запиту з дівчинкою було проведено психодіагностичне обстеження. За результатами спостережень та психодіагностики зроблено наступні висновки: Єлизавета дуже любить своїх батьків, з ними проводить багато часу, відчуває їхню підтримку в навчанні та повсякденній діяльності. Дитина розповідала багато про спільні подорожі, святкування, відпочинок. З теплотою розповідала про свою бабусю [PERSON] та дідуся [PERSON] . З радістю відвідує прабабусю в селі. З бабусею [PERSON] , зі слів дівчинки, в неї немає спільних сімейних спогадів та справ. Дівчинка сказала, що готова до спілкування з бабусею [PERSON] в присутності мами приблизно один раз на місяць. Відповідно до інформації МЦСССДМ від 15.10.2024 № 47.5-08/416, 09.10.2024 року фахівцем із соціальної роботи центру відвідано сім`ю [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] . За результатами оцінювання встановлено, що сім`я [PERSON] повна. Батьки не перешкоджають у спілкуванні бабусі з онукою, але не вважають за потрібне запитати [PERSON] на ночівлю за місцем проживання бабусі. Складні життєві обставини у сім`ї відсутні. Відповідно до довідки від 14.10.2024 року № 825/69, наданої КНП «Центри первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладено від 07.09.2023 року із лікарем - педіатром СП «МДЛ» [PERSON] . На обліку з хронічними захворюваннями не перебуває, останній огляд лікарем-педіатром 18.09.2024 року. На прийом до лікаря дитину приводить мати, рекомендації лікаря виконує. Відповідно до довідки від 25.10.2024 року Вх. № 1062/47.5-08/128, виданої ГУНП в Івано-Франківській області, відносно гр. [PERSON] , [INFO] ,, та гр. [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , та гр. [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , не складено жодного протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.10.2024 року, проведеного працівниками відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради за адресою фактичного проживання позивачки: [ADDRESS] , встанволено наступне: Житло розміщене на 1 поверсі, одноповерхового будинку, складається з 3 кімнат, кухні та коридору. Умови проживання належні. Житловий будинок укомплектований сучасними меблями, технікою. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. У житловому будинку наявна окрема кімната для проживання дитини. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [INFO] (заявниця), [PERSON] , [INFO] (матір заявниці). Конфлікти в сім`ї відсутні. [PERSON] проживає за вказаною адресою без реєстрації. Жінка працює за межами території України. В Україні проживає не менше 2-х разів на рік. Також [PERSON] повідомила, що із внучкою Єлизаветою останній раз бачилася 1 раз у грудні 2021 року в м. Івано-Франківську та у березні 2022 року. Відповідно до характеристики від 14.10.2024 року № 448, наданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] народилася в селі Ганьківці, на даний час не зареєстрована, але фактично проживає в на [ADDRESS] . Закінчила Ганьківську середню школу, виїжджала на сезонні роботи. Тривалий час виїжджає за межі України на заробітки близько 24 років. За час проживання зарекомендувала себе з позитивного боку. Завжди готова прийти на допомогу незахищеним верствам населення, потребуючим в складних життєвих та матеріальних обставинах та парафіянам села. Неоднаразово надавала допомогу будинку-інтернату інвалідів м. Снятин. Постійно надає матеріальну допомогу матері, брату-інваліду з дитинства та посильну допомогу на ЗСУ. До кримінальної відповідальності не притягалась, шкідливих звичок (куріння та вживання алкоголю) не має. Питання про встановлення порядку участі бабусі [PERSON] у спілкуванні з онучкою [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 22.01,2025 року (протокол № 2). На засіданні комісії 22.01.2025 року, під час обговорення питання, була присутня матір дитини [PERSON] . З [PERSON] було забезпечено зв`язок з допомогою системи обміну повідомленнями «Вайбер»». Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно достатті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема, він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий і збатьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється у: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). У постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 (провадження № 61-5280св22) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні, також про встановлення способу участі у спілкуванні з онукою, виходив з того, що суди встановили, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі та дідуся з онуком, врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей 19, 159, 263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини зробили обґрунтований висновок про часткове задоволення позову. У постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20 (провадження № 61-11621св21) зазначено, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дід має право спілкуватись зі своїм онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини. У постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 Верховний Суд зазначив, що при вирішення питання про визначення місце проживання дитини суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема щодо обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. З урахуванням встановлених обставин справи, зважаючи на положення статей 257, 263, 159 СК України, враховуючи пропозиції врегулювання спору відповідно до письмового висновку Органу опіки та піклування, з урахуванням усіх обставин справи, враховуючи взаємовідносини дитини [PERSON] , [INFO] , з її бабусею [PERSON] , з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що даний спір підлягає вирішенню шляхом встановлення порядку участі [PERSON] у спілкуванні з внучкою [PERSON] , [INFO] в наступний спосіб: спілкування засобами відеозв`язку у першу та третю суботу, за погодженням тривалості часу спілкування особисто бабусі з дитиною та за згодою дитини. На переконання суду, такий спосіб участі [PERSON] у спілкуванні з онучкою не створить дискомфорт для дитини. В решті вимог позову слід відмовити, оскільки спілкування з онукою у спосіб, заявлений у позовних вимогах, на даному етапі не сприятиме інтересам дитини, зважаючи, що у даній категорії справ першочергова увага приділяється саме забезпеченню інтересів дитини. Також, суд враховує надані психологічні характеристики дитини, у яких зокрема досліджувалось відносини дитини з бабусею. Так, за результатами діагностики сімейних стосунків, проведеної 28.08.2024 року Центром психологічної допомоги дітям ТОВ «Серденько», «Дівчинка не відносить бабусю по лінії матері до родини, останній раз її бачили у третьому класі та не може пригадати зустріч з бабусею. [PERSON] вважає, що бабуся не цікавиться нею, оскільки ніколи їй не телефонувала. Ліза повідомила, що не має бажання підтримувати контакт, бачитися з бабусею по лінії матері, спілкуватися з нею». Психолог зазначила, що виходячи із розповіді дитини, бабуся є небезпечним дорослим для неї. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial