Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ»звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ремонтний фонд (фонд на поточний та капітальний ремонт), зазначивши, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРАНД РЕЗОРТ» забезпечує управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного (житлового) будинку [NUMBER] , а також утримує його прибудинкову територію. В свою чергу, [PERSON] є власником на праві приватної власності квартири [ADDRESS] . Отже, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку [NUMBER] , а тому несе обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, ремонтний фонд. Рішенням Загальних зборів ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ», що оформлено в Протокол № 1 від 02 квітня 2016 р., прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,00 грн. за кв.м. житлового приміщення (питання порядку денного № 4) та щомісячного внеску до фонду на поточний та капітальний ремонт в розмірі 1,00 грн. за кв.м. приміщення (питання порядку денного № 5). Рішенням Загальних зборів ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ», що оформлено протоколом від 13 грудня 2020 р., прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6,00 грн. за кв.м. нежитлового приміщення (питання порядку денного № 6) та щомісячного внеску на ремонтний фонд в розмірі 2,00 грн. за кв.м. приміщення (питання порядку денного № 9). Рішенням Загальних зборів ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ», що оформлено протоколом від 12.02.2023 р., прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7,00 грн. за кв.м. нежитлового приміщення (питання порядку денного № 5) та щомісячного внеску на ремонтний фонд в розмірі 3,00 грн. за кв.м. приміщення (питання порядку денного № 5). Представник зазначає, що відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконує свої зобов`язання перед позивачем, не сплачує позивачу свою частку обов`язкових внесків, внаслідок чого, за період з 01.05.2016 року по 01.04.2024 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 10149 грн. 95 коп. Разом з тим, позивач має право вимоги з відповідача інфляційного нарахування у розмірі 9295 грн. 31 коп. та 3% річних в розмірі 1993 грн. 29 коп., а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем загалом складає 21438 грн. 56 коп. Позивач просив стягнути з відповідача - заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ремонтний фонд (фонд на поточний та капітальний ремонт) в розмірі 10149,95 грн., інфляційні нарахування в розмірі 9295,31 грн., 3% річних у розмірі 1993,29 грн., а всього 21438,56 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 3360,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та розглядати справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРАНД РЕЗОРТ» забезпечує управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного (житлового) будинку [NUMBER] , а також утримує його прибудинкову територію. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру праввласності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376420587 від 29.04.2024, відповідач [PERSON] є власником на праві приватної власності квартири [ADDRESS] . Отже, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку [NUMBER] , а тому несе обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, ремонтний фонд. Рішенням Загальних зборів ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ», що оформлено в Протокол № 1 від 02 квітня 2016 р., прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,00 грн. за кв.м. житлового приміщення (питання порядку денного № 4) та щомісячного внеску до фонду на поточний та капітальний ремонт в розмірі 1,00 грн. за кв.м. приміщення (питання порядку денного № 5). Рішенням Загальних зборів ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ», що оформлено протоколом від 13 грудня 2020 р., прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6,00 грн. за кв.м. нежитлового приміщення (питання порядку денного № 6) та щомісячного внеску на ремонтний фонд в розмірі 2,00 грн. за кв.м. приміщення (питання порядку денного № 9). Рішенням Загальних зборів ОСББ «ГРАНД РЕЗОРТ», що оформлено протоколом від 12.02.2023 р., прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7,00 грн. за кв.м. нежитлового приміщення (питання порядку денного № 5) та щомісячного внеску на ремонтний фонд в розмірі 3,00 грн. за кв.м. приміщення (питання порядку денного № 5). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. За змістом ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об' єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» перелік обов`язків співвласника, до яких також входять: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на статутні цілі та утримання і ремонт спільного майна об`єднання, тому сума заборгованості підлягає стягненню (зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13, від 11.11.2015 у справі № 914/189/14, від 27.01.2016 у справі № 904/8242/14). Однак, відповідач, будучи співвласником багатоквартирного будинку в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРАНД РЕЗОРТ», належним чином не виконує свої зобов`язання зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Так, станом на 01.04.2024 року, заборгованість відповідача за період з 01.05.2016 року по 01.04.2024 року загалом складає 21438,56 грн., з яких: заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ремонтний фонд (фонд на поточний та капітальний ремонт) в розмірі 10149,95 грн., інфляційні нарахування в розмірі 9295,31 грн., 3% річних у розмірі 1993,29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, в тому числі звертатися до суду в разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) висловлена наступна правова позиція: «ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04.07.2018 (справа № 14-154цс18)». Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження понесених судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано: копія договору про надання правової допомоги № А/29092023/К-34 від 29.09.2023 року; копія довіреності № 1 від 02.10.2023 року; довіреність на справу у порядку передоручення від 26.02.2024 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію розрахунку витрати на професійну правничу допомогу від 29.04.2024 року до договору № А/29092023/К-34 від 29.09.2023 року на загальну суму 3360,00 грн.; копії платіжних інструкцій № 1217 від 03.11.2023 року та № 1228 від 06.12.2023 року про оплату послуг з правової допомоги на загальну суму 3360,00 грн. Таким чином, дослідивши, надані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру, документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, про задоволення заявлених витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3360 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved