Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

24.12.2024 через систему «Електронний суд» до Червонозаводського суду м. Харкова надійшла позовна заява, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №С-506-009816-20-980 від 09.12.2020 у розмірі 62292,66 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 24818, 40 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмір 37474,26 гривень, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.12.2024 року справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 16.01.2025 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-505-006166-18-980. Відповідно до договору Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди 25000,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банк в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії - 24,00% річних. Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і позивачем було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в т.ч. за до відповідача за договором №C-505-006166-18-980 від 09.12.2020. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-505-006166-18-980 від 09.12.2020, заборгованість відповідача станом на дату подачі позову, складає 62292,66 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 24818,40 грн., заборгованість за відсотками - 37474,26 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн., які представник позивача просить стягнути на користь позивача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Зауважень щодо спрощеного розгляду справи до суду не надходило. Представником відповідача адвокатом Камінською М.І., було подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками. В обґрунтування своєї позиції вказувала, що між Позивачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки та страхування № С-506-009816-20-980. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23. Відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. Вказувала, що Відповідач не згоден із заявленою Позивачем сумою заборгованості у розмірі 37 474,26 грн., визначеною, як заборгованість за відсотками за кредитним договором. Із змісту кредитного договору вбачається, що Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00грн. Ліміт доступний Клієнту на момент укладання угоди становить 25000,00 грн. та може змінюватись в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних. Як вбачається з позовної заяви, заборгованість станом на 25.07.2023 рік, нарахована Позивачем, складає 62 292,66 грн. та складається з наступного: 24818,40 грн. - заборгованість за основним боргом; 37474,26 грн. - заборгованість за відсотками. Довідка - Розрахунок заборгованості з кредитним договором № С-506- 009816-20-980 від 09.12.2020 року, на яку посилається Позивач в обґрунтування позовних вимог, містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків по кожному платіжному періоду. Отже, Позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості нарахованими за відостками за кредитним договором № С-506-009816-20- 980 від 09.12.2020 року. Категорично не погоджуючись із розміром заборгованості за відсотками у розмірі 37474,26 грн. надаємо свій розрахунок заборгованості, здійснений з використанням формули такого розрахунку, оприлюдненого на сайті АТ «ІДЕЯ БАНК» https://ideabank.ua/uk/experts/yak-rozrakhuvaty-vartist-kredytu-vid-protsentnoyistavky-do-inshykh-platezhiv). Процентна ставка по кредиту визначає вартість позики. Загальна формула розрахунку має вигляд: С= (Sc*І* (p+1)) / (24*100%), де С -вартість кредиту, Sc сума позики, І -ставка річних, р термін кредитування За підрахунком із застосуванням даної формули, відсотки за кредитним договором складають: (25000,00 сума позики *24%ставка річних * (31місяць термін кредитування+1))/(24*100%) =8000,00грн. Отже, за даним підрахунком, сума заборгованості за відсотками за період з 09.12.2020 по 25.07.2023 рік буде становити 8000,00грн., що значно відрізняється від суми заборгованості, зазначеної Позивачем. Таким чином, вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, зазначений Позивачем, є лише припущенням. . Позивачем не надано належного та допустимого в розумінні положень статей 76-81 ЦПК України розрахунку заборгованості за кредитним договором на підтвердження заборгованості, нарахованої за відсотками по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову просив проводити розгляд справи за відсутності представника, правом подачі відвовіді на відзив не скористався. Представник відповідача, відповідач в судове засідання також не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши доводи позивача, викладені у позові, відзив на позовну заяву, суд встановив наступні обставини. 09.12.2020 між АТ «Ідея-Банк» та відповідачем укладено угоду №С-506-009816-20-980 про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки та страхування, яка укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування; найменування банківського продукту Card Blanche Blue ID INS OnLine; банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня та випускає міжнародну платіжну картку MasterCard; банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт 200000,00 грн.; ліміт, доступний на моменту кладення угоди 25000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитом 24.00 % річних; розмір обов`язкового мінімального платежу визначається згідно з тарифами банку. Укладаючи угоду сторони погодилися, що клієнт ознайомлений з умовами договору. На копії наявні ознаки власноручного підпису клієнта. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і позивачем було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в т.ч. за до відповідача за договором №C-505-006166-18-980 від 09.12.2020. Відповідно до довідки-розрахунку за договором №C-505-006166-18-980 від 09.12.2020 року заборгованість відповідача станом на 25.07.2023, складає 62292,66 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 24818,40 грн., заборгованість за відсотками - 37474,26 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн. Також долучено виписку по рахунку від 25.07.2023 за період з 09.12.2020 по 25.07.2023 року на підтвердження користування позичальником коштами. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфомі не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077\~ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З положень частини 1, 2 ст.\~1056-1\~ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В даному випадку АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за договором, укладеним з відповідачем. Відповідно до заявлених позовних вимог заборгованість відповідача станом на 25.07.2023 рік складає 62 292,66 грн. та складається з 24818,40 грн. - заборгованість за основним боргом; 37474,26 грн. - заборгованість за відсотками. При цьому, доказом на підтвердження заборргованості позивачем надається лише довідку - розрахунок заборгованості з кредитним договором № С-506- 009816-20-980 від 09.12.2020 року, яка містить лише загальний розмір несплаченого кредиту та відсотків, при цьому не містить відповідного детального розрахунку, з якого суд має пересвідчитись в правильності нарахувань. Фактично, відпоідач не заперечує проти встановленої суми заборгованості по тілу кредиту, але не погоджується із відповідною заборгованістю по відсотках, наводить свій імовірний розрахунок та враховуючи відсутність первинних бухгалтерських документів та деталізованого розрахунку заборгованості, наведений розрахунок є лише попереднім. Тобто, судом встановлено, що на момент розгляду справи у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування позивачем відсотків за кредитним договором, зокрема в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив первісний кредитор, нараховуючи такі відсотки, оскільки в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості взагалі. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20. Суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджують строк та порядок нарахування відсотків первісним кредитором, не було надано належних та допустимих доказів оплати за кредитом відповідачем коштів, наданий суду до позову витяг з реєстру боржників та довідка-розрахунок не є належним доказом наявності заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками. Таким чином суд важає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині стягнення заборгованості за основним боргом, а у частині стягнення заборгованості за відсотками позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відпоідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 965,12 грн, пропорційно задоволеним вимогам (24818,40х2422,40/62292,66).

Outcome: partial