Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, яку в подальшому було уточнено, до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ковальова Катерини Іллівна, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) про стягнення коштів, у якій просить стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти у розмірі - 150 000 (сто п?ятдесят тисяч) гривень 00 коп. за продаж автомобіля марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] . Свою вимогу обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] він перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, але постійно з нею не проживав. Від фактичних шлюбних відносинах у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які до серпня 2023 року проживали з матір`ю. Зазначив, що через військову агресію російської федерації, він, крім нотаріально посвідченої згоди на виїзд дітей за межі України, також надав відповідачці нотаріально посвідчену довіреність на управління та розпорядження автомобілем марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який належав йому на праві власності, та надав суттєву матеріальну допомогу. В березні 2023 року відповідач виїхала за межі України, де перебувала до серпня 2023 року. Вказував, що після повернення відповідача в серпні 2023 року до України, він помітив, що на автомобілі змінились державні номери та на його питання, що трапилось, відповідач пояснила йому, що вона втратила номери та їй видали нові. При перевірці додатку Дія, ним було з`ясовано, що автомобіль марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зник з облікового запису, у зв`язку з чим він здійснив запит до РСЦ №5141. З відповіді РСЦ ГСЦ МВС йому стало відомо, що відповідачка перереєструвала автомобіль марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , на свого рідного брата -\~ [PERSON] , відповідача у справі, та змінений державний номер з\~ [NUMBER] \~на [NUMBER] . Стверджує, що за змістом довіреності від 01.03.2022 року, він уповноважив відповідача управляти та розпоряджатись (продавати, передавати в оренду, позичку) належним йому автомобілем марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , за ціною та на умовах на власний розсуд, в тому числі одержувати належні йому гроші. На підставі цієї довіреності 20.09.2022 року вона оформила договір купівлі продажу 5141/2022/3407990. Відповідно до п.3 договору вартість автомобіля складає - 150 000 (сто п?ятдесят тисяч) гривень. Позивач намагався визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №521/17502/23, рішенням суду від 20.03.2024 року відмовлено у задоволені позову. Таким чином, отримання [PERSON] коштів за укладеним правочином обумовило виникнення у неї обов?язку передати довірителеві все одержане у зв?язку з виконанням доручення. Зважаючи на те, що [PERSON] обов?язку щодо повернення належних позивачу коштів не виконала, позивач звертається до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 12 червня 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче засідання. (а.с. 51-52) Ухвалою суду від\~02 грудня 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.\~(а.с. 150) Позивач в призначене судове засідання не з`явився, раніше надавав до суду заяву, згідно якої позов підтримав, просив задовольнити, судове засідання проводити у його відсутность. Представник відповідачки Андронік О.І. в призначене судове засідання не з`явився, не одноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Востаннє відповідач надіслала суду заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з перебуванням в пологовому будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ковальова К.І. в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: представник Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав письмові пояснення по справі. Суд зазначає, що представник відповідача неодноразово направляв до суду клопотання про відкладення слухання справи. Суд вважає, що відповідач [PERSON] , укладаючи договір з представником адвокатом Шаповаловим О.Ю., надала йому повноваження представляти її інтереси у суді, а відтак він міг прибути у судове засідання та належним чином виконувати свої обов`язки по представництву інтересів [PERSON] , однак він направив до суду заяву про перенесення у зв`язку з неможливістю відповідача прибути до суду, а сам в судове засідання не з`явився і про поважність причини неявки не повідомив. Суд, з урахуванням вищевикладеного, вважає за можливе продовжити слухання справи у відсутності [PERSON] та її представника адвоката Шаповалова О.Ю. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умовим, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 1 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судових повісток є: день вручення судової повістки під розписку. За наведених обставин, суд вважає, що відповідач у належний спосіб був повідомлений про дату судового засідання, а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що\~сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносинах у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 12, 13) З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копіями їх паспортів. (а.с. 7-8, 9-10). Факт реєстрації відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] також підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 636246 від 11.06.2024 року. (а.с. 49) Встановлено, що [PERSON] довіреністю, посвідченою 01 березня 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальовою К.І., уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з питань розпорядження (продажу, міни, здачі в оренду або позичку, страхування, зняття з обліку, постановки на облік) за ціну та на умовах за її розсудом транспортним засобом типу загальний легковий-загальний седан-В, марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрованим ТСЦ 5141 від 30 жовтня 2019 року, дата першої реєстрації 31 травня 2011 року, який належав йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 5141 від 30 жовтня 2019 року, а також представляти його інтереси з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, господарських та інших органів і організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС (ТСЦ), Національній поліції України, її структурних підрозділах, з будь-яких питань, що стосується згаданого автомобіля, а також з питання експлуатації вказаного транспортного засобу. Для чого надав відповідачці право користуватися згаданим транспортним засобом, з правом тимчасового виїзду за межі України, підписати замість нього договір купівлі-продажу, міни, договору оренди або позички, страхування транспортного засобу […] одержувати належні йому гроші, розписуватися за нього […] (а.с. 26-27). Отже, позивач надав право відповідачці користуватися та розпоряджатися, у тому числі з правом продажу, автомобілем марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Встановлено, що 20 вересня 2022 року в Територіальному сервісному центрі МВС 5141 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області між [PERSON] , в особі [PERSON] та [PERSON] . було укладено договір купівлі-продажу 5141/2022/3407990 від 20 вересня 2022 року автомобіля марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] ,\~який був вчинено на підставі довіреності від 01 березня 2022 року, виданої позивачем на ім`я відповідача [PERSON] .\~(а.с. 24-25) За умовами договору купівлі-продажу 5141/2022/3407990 від 20 вересня 2022 року [PERSON] продав спірний транспортний засіб за 150000,00 грн. 20 вересня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу 5141/2022/3407990 від 20 вересня 2022 року, укладеного в ТСЦ 5141 автомобіль марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] було перереєстровано на нового власника, що підтверджується листом від 14 жовтня 2022 року №31/15/5141-П309. (а.с. 16) Таким чином, на даний час власником автомобіля марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , відповідач у справі. Позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля 5141/2022/3407990 від 20 вересня 2022 року недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20.03.2024р. (справа №521/17502/23) у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. (а.а.28-33) У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сутність та правова природа загального цивільного представництва регулюються положеннями\~глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244\~ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу\~цього транспортного засобу\~не вважається укладеним відповідно до закону\~договором\~та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 1000 ЦК України\~визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення (частина перша\~статті 1004 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1006 ЦК України\~повірений зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Таким чином, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. За змістом довіреності від 01 березня 2022 року [PERSON] уповноважив\~ [PERSON] представляти його інтереси з питань розпорядження (продажу, міни, здачі в оренду або позичку, страхування, зняття з обліку, постановки на облік) за ціну та на умовах за її розсудом транспортним засобом типу загальний легковий-загальний седан-В, марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрованим ТСЦ 5141 від 30 жовтня 2019 року. На підставі цієї довіреності [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , продала [PERSON] відповідно до договіру купівлі-продажу 5141/2022/3407990 від 20 вересня 2022 року автомобіль марки BMW, модель 320, VIN № [NUMBER] , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] за 150\~000грн. Таким чином, отримання [PERSON] грошових коштів за укладеним правочином обумовило виникнення у неї обов`язку\~передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 березня 2018 року по справі №536/378/15-ц, особа, яка розпоряджалася автомобілем за довіреністю, зобов?язана передати власникові кошти, одержані у зв?язку з продажем машини. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти, отримані від купівлі продажу автомобіля, були передані [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню вартість вищевказаного автомобіля, визначена п. 3.1. Договору від 20.09.2022 року тобто 150 000.00 грн.. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що судовий збір по справі складає 1 500 грн., які позивачем не сплачені позивачем, оскільки останній звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 6). Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то судовий збір стягується з відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі ст. ст. 4, 15, 16, 15, 237, 244, 1000, 1004, 1006 Цивільного кодексу України, ст. ст. 76-78, 83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved