Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 08 червня 2024 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Представником позивача зазначено, що позивач покинула Україну, на сьогоднішній день мешкає у Німеччині і майже припинила спілкування з відповідачем. З жовтня 2024 року позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують і, відповідно, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спільна заява через органи РАГСУ не подавалась. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження в справі відкрито 14.04.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, її представник в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Як вбачається з матеріалів справи сторона позивача просила справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення від сторони позивача не надходило. Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи в судове засідання також не з`явився. Правом на подачу відзиву на позов не скористався. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 08 червня 2024 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 135, що підтверджується актовим записом про шлюб який міститься в державному мобільному за стосунку «Дія», копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Матеріали справи дають підстави вважати, що від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились з жовтня 2024 року, спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Обставини зазначені представником [PERSON] не спростовано відповідачем [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи також отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, як було встановлено під час розгляду справи позивач після укладання шлюбу прізвище не змінювала. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved