Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У травні 2025 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування франшизи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.01.2024 між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АС-019837, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] . 28.02.2024 о 17 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Басейна, 2 за участю застрахованого автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП з вини водія автомобіля «Dodge Caliber», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 20.05.2024 [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Оскільки ТДВ «СК «Віді-Страхування» за цією подією виплачено страхове відшкодування в межах ліміту страхового полісу, при цьому полісом № АС-019837 передбачено франшизу розміром 3 200 грн. 00 коп., ТДВ «СГ «Оберіг» на користь позивача здійснило виплату страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи, ТДВ «СК «Віді-Страхування» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 3 200 грн. 00 коп. відшкодування франшизи. У судове засідання представник ТДВ «СК «Віді-Страхування» не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 17). 17.01.2024 між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АС-019837, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 7-16). 28.02.2024 в м. Києві по вул. Басейна, 2, за участю застрахованого автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася ДТП з автомобілем «Dodge Caliber», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду міст Києва від 20.05.2024 у справі № 757/11488/24-п [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цією постановою суду, яка набрала законної сили, установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що [PERSON] 28.02.2024 о 17 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «Dodge Caliber», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Басейна, 2, в місті Києві, при виїзді з паркінгу, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимогу п. 13.1 ПДР України. (а.с. 17 з.б). 29.02.2024 [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту. (а.с. 18 з.б.). Відповідно до рахунку № ВДиС-0010290 від 29.02.2024, виданого ТОВ «Віді Автострада», страхового акту №1890 від 04.05.2024, розрахунку страхового відшкодування, вартість ремонту та запчастин (матеріалів) автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , склав 23 945 грн. 91 коп. (а.с. 20-21). Платіжною інструкцією № 846 від 05.03.2024 підтверджується перерахунок ТОВ «Віді Автострада» страхового відшкодування згідно акту № 18090 у розмірі 23 945 грн. 91 коп. (а.с. 21). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ «СГ «Оберіг», відповідно до Полісу ЕР 217874746 (а.с. 21 з.б.). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 2, п`ятою ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що на підставі наявних в справі доказів судом установлено те, що ДТП в якій було пошкоджено застрахований ТДВ «СК «Віді-Страхування» транспортний засіб сталася з вини водія [PERSON] ; ТДВ «СГ «Оберіг» виплатило страхове відшкодування за вирахуванням франшизи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved