Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем та визначити місце проживання малолітньої доньки сторін [PERSON] з позивачем, залишити позивачці шлюбне прізвище - [PERSON] . В обґрунтування вимог вказано, що 07.07.2016 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Ухвалою суду від 24.04.2025 року відкрито загальне провадження у справі. Від відповідача відзиву не надходило, у судове засідання він не з`явився. Позивач та третя особа просили розглядати справу без їхнього виклику. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.07.2016 року, який зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області під актовим записом № 939, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб (а.с.7) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексі України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. З ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, відповідач не висловив заперечень щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися зокрема судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім - враховуються права батьків. При цьому, питання забезпечення інтересів дитини грунтується на розумінні того, що для дитини розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини; нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Житомирської міської ради щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , затвердженого 18.06.2025 року рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 856 (а.с. 38-41), [PERSON] з малолітньою донькою, проживають у квартирі, яку вони орендують за адресою: [ADDRESS] . У квартирі за вказаною адресою створено належні умови для виховання та розвитку дитини. [PERSON] навчається у 2-А класі ліцею № 27 м. Житомир, характеризується позитивно, бажає проживати з матір`ю. [PERSON] має самостійний дохід, у змозі забезпечувати потреби малолітньої доньки. Враховуючи вищенаведені факти, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю (а.с. 39). Відтак, виходячи з того, що найкращі інтереси дитини мають першочергове значення; враховуючи, що матір`ю належно виконуються обов`язки щодо виховання та утримання дитини та створено всі умови для її гармонійного розвитку, а також те, що батько не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої доньки з матір`ю, задовольнивши дану позовну вимогу.

Outcome: approved