Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 24.12.2024 звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування жилим приміщенням на правових підставах. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 24.12.2024. Позовна заява обґрунтована тим, що в 2006 році [PERSON] , разом зі своїм сином [PERSON] отримали право на вселення до кімнати [ADDRESS] , що підтверджується договором від 14.07.2006. Вказували, що у відповідній кімнаті гуртожитку позивачі проживають, мають зареєстроване місце проживання, несуть усі витрати на утримання приміщення, сплачують необхідні платежі. Рішенням Полтавської міської ради (позачергова сімнадцята сесія восьмого скликання) від 05.10.2022 прийнято в порядку, визначеному діючим законодавством України, у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради гуртожиток по [ADDRESS] , залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток». У 2022 році рішенням Полтавської міської ради (двадцять перша сесія восьмого скликання) від 23.12.2022 надано дозвіл на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У 2007 році була проведена технічна інвентаризація вказаного житлового будинку та на замовлення ліквідатора Колективного підприємства «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» Комунальним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено новий технічний паспорт гуртожитка (14.05.2007). За відповідним технічним паспортом відбулося об`єднання окремих кімнат з загальною перенумерацією кімнат. ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ 01:1217-6998-8574-5411) на об`єкт нерухомого майна кімнату № [NUMBER] , адреса об`єкта (місце розташування): [ADDRESS] , загальною площею 12,7 кв. м., житловою площею 12,7 кв. м. Для реалізації процедури приватизації житла в позовній заяві просили визнати за ними право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.12.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач Управління майном комунальної власності міста 03.01.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що для реалізації свого права на приватизацію житлового приміщення особа має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, в тому числі і ті, що підтверджують її право користування житловим приміщенням на законних підставах. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2025 закрито провадження в даній справі в частині позовних вимог [PERSON] . Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі. Відповідач в поданому до суду відзиву на позовну заяву просив розглянути справу без участі представника. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить таких до висновків. Судом встановлено, що 14.07.2006 [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , укладено договір найму, предметом найму згідно якого є кімната [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , [INFO] , з 14.07.2006 у встановленому законом порядку зареєстрував своє місце проживання в [ADDRESS] є постійним місцем проживання позивача [PERSON] . Рішенням Полтавської міської ради (позачергова сімнадцята сесія восьмого скликання) від 05.10.2022 прийнято в порядку, визначеному діючим законодавством України, у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради гуртожиток по [ADDRESS] , залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток». У 2022 році рішенням Полтавської міської ради (двадцять перша сесія восьмого скликання) від 23.12.2022 надано дозвіл на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ 01:1217-6998-8574-5411) на об`єкт нерухомого майна кімнату № [NUMBER] , адреса об`єкта (місце розташування): [ADDRESS] , загальною площею 12,7 кв. м., житловою площею 12,7 кв. м. Відповідно до частин першої та другої статті 61 статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Правомірність поселення позивачів в квартиру [ADDRESS] не оспорюється учасниками справи. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 "Про приватизацію державного житлового фонду" наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з аналізу змісту Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" у поєднанні з нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК УРСР, ст. 29 ЦК, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК УРСР права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї. Як встановлено судом, позивач на відповідній правовій підставі був поселений в кімнату [ADDRESS] . Зазначена кімната є постійним місцем проживання. На підставі викладеного, враховуючи, що жиле приміщення є постійним місце проживання позивача, саме за цією адресою він у встановленому законом порядку зареєстрував своє місце проживання, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved