Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У червні 2020 року адвокат Мунька Олександр Миколайович в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», Комунального підприємства «Київтеплоенерго», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Акціонерного товариства «Київгаз», Дочірнього підприємства «Київагазенерджи» про стягнення коштів, сплачених за житлово - комунальні послуги та зобов`язання провести розподіл особових рахунків. У обґрунтування вимог вказано, що [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач 1) є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . У той же час, відповідач 1, як співвласник майна, зобов`язаний нести витрати по утриманню вищевказаної нерухомості, однак участі в утриманні він не бере. За період з липня 2013 року по квітень 2020 року позивачем було сплачено за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти у розмірі 145 813,11 гривень, 11 копійок, а тому виходячи з принципу рівності часток співвласників майна, відповідач повинен відшкодувати позивачу частину суми сплачених комунальних платежів в розмірі пропорційному його частці майна. Окрім того, у період з 2013 по 2020 роки позивачем понесено додаткові витрати на утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , а саме витрати пов`язані з необхідністю вимушеного ремонту вказаної квартири. Також квартира потребує негайної заміни вікон, оскільки вони знаходяться в аварійному стані. При цьому, відповідач жодної участі в ремонті квартири не приймав, частину понесених витрат позивачу не компенсував, участі в заміні вікон приймати не бажає. Таким чином, зважаючи на заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті своєї частки комунальних послуг, а також відмову в добровільному порядку сплатити частину понесених позивачем витрат по сплаті комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також витрат з утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , вважаю, що в даному випадку є обґрунтовані підстави для задоволення даного позову та стягнення з відповідача грошових коштів, оскільки він як співвласник нерухомого майна зобов`язаний нести витрати по його утриманню. З урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та уточнених розрахунків, просить суд,стягнути з відповідача 1 на користь позивача грошові кошти у розмірі 79 927,10 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року заяву [PERSON] залишено без руху. 28.08.2020 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2020 року відкрито провадження у цивільній справі №757/25184/20-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 29.10.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. 02.11.2020 року на адресу суду від представника Комунального підприємства «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 02.11.2020 року на адресу суду від представника Дочірнього підприємства «Київагазенерджи» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 04.11.2020 року на адресу суду від представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 05.11.2020 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 06.11.2020 року на адресу суду від представника Акціонерного товариства «Київгаз» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 09.11.2020 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого остання просить відмовити у задоволенні позову, вказала, що з квитанцій що додані до позову вбачається, що позивач, не є платником згідно них. Всі інші квитанції, які додані до позову, нібито підтверджують затрати позивача, сплачені іншими платниками, а отже позивач таких затрат не понесла. До того ж, позивачем заявлено позовні вимоги поза межами строку позовної давності. А отже, розмір сплаченої та заявленої суми позивачем не підтверджено. У даному випадку, житлово-комунальні послуги були надані саме позивачу, так як відповідач не має можливості користуватися квартирою. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими доказами,а тому відсутні підстави для їх задоволення. Просила відмовити у задоволенні позову. 09.11.2020 року на адресу суду від представника Комунального підприємства «Київтеплоенерго» надійшло вступне слово. 13.11.2020 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 13.11.2020 року на адресу суду від представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить відмовити у задоволенні позову. 25.11.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 11.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. 14.01.2021 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» надійшло клопотання про долучення доказів. 22.02.2021 року від представника позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог в рамках цивільної справи № 757/25184/20-ц. 02.04.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. 28.05.2021 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшла заява про закриття провадження. 05.07.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. 28.09.2022 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача його правонаступником. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року здійснено заміну первісного відповідача 1 у цивільній справі №757/25184/20-ц [PERSON] його правонаступником - [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог в рамках цивільної справи № 757/25184/20-ц - задоволено. Прийнято відмову позивача від частини позовних вимог до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», Комунального підприємства «Київтеплоенерго», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Акціонерного «Київгаз», Дочірнього підприємства «Київагазенерджи» про зобов`язання вчинити дії з розподілу особових рахунків в рамках цивільної справи № 757/25184/20-ц. Закрито провадження у цивільній справі №757/25184/20-ц в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», Комунального підприємства «Київтеплоенерго», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Акціонерного «Київгаз», Дочірнього підприємства «Київагазенерджи» про зобов`язання вчинити дії з розподілу особових рахунків. 05.12.2023 року на адресу суду від позивача надійшли уточнені розрахунки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2025 року прийнято до спільного розгляду заяви про збільшення позовних вимог від 28.10.2020 року та 29.03.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2025 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі від 05.01.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2025 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі від 19.05.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2025 року відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі від 05.07.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2025 року прийнято до спільного розгляду заяву позивача про приєднання уточнених розрахунків. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частини квартири, загальною площею 117,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 28.02.1994 року № 840 та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.07.2012 року № 30921906. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири, загальною площею 117,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2013 року У квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 04.06.1996 року зареєстрована [PERSON] - дочка відповідача. 21.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. на ім`я доньки [PERSON] - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 843, виданий 21.10.2021 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2022 року № 308898958. Отже, позивач та відповідач є співвласниками квартири, загальною площею 117,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , у різних частках. Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Судовим розглядом встановлено, що за період липень 2013 по червень 2017 року позивач понесла витрати за сплату комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у розмірі 55 952, 29 грн. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача сума заборгованості відповідача перед позивачем за період з липня 2013 року по червень 2017 складає: 55952,29 грн. X 1/3 (частка власності відповідача) = 18650.76 грн. За період липень 2017 року по квітень 2020 року позивач понесла витрати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти у розмірі 89860.81 грн. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача сума заборгованості відповідача перед позивачем за період з липня 2017 року по квітень 2020 року складає: 89860,81 грн. X 1/3 (частка власності відповідача) = 29953.60 грн. За період травень 2020 року - березень 2021 року позивач понесла витрати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти у розмірі 35733,71 грн. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача сума заборгованості відповідача перед позивачем за період травень 2020 року по березень 2021 року складає: 35733,71 грн. X 1/3 (частка власності відповідача) = 11911,23 грн. За період з липня 2013 року по березень 2021 року позивач понесла витрати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти у розмірі 181546, 81 грн. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача сума загальний розмір витрат позивача за липень 2013 року - березень 2021 року складає: 181546,81 грн. (загальна сума сплачених комунальних платежів) X 1/3 (частка власності відповідача) = 60515,60 грн. Крім того, в період з 2013 по 2020 роки позивачем понесено додаткові витрати на утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , а саме витрати пов`язані з необхідністю вимушеного ремонту вказаної квартири. Розмір необхідних робіт по ремонту квартири становить 49041,05 грн. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача сума заборгованості відповідача перед позивачем становить: 49041,05 грн. (вартість необхідного ремонту квартири) Х 1/3 (частка власності відповідача) = 16347,01 грн. Також, за період з 2013 по 2020 роки позивачем понесено додаткові витрати пов`язані з ремонтом на утриманням квартири. Зокрема, позивачем понесено витрати по утриманню квартири в сумі 6 129,00 грн. Відповідно до розрахунку наданого стороною позивача сума заборгованості відповідача перед позивачем становить: 6 129,00 грн. (вартість необхідного ремонту квартири) Х 1/3 (частка власності відповідача) = 3 064,50 грн. Матеріалами справи встановлено, що 06.05.2020 року позивач надіслала відповідачу лист в якому повідомляла про необхідність відшкодувати частину сплачених комунальних послуг. Проте, станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідач в добровільному порядку не відшкодував понесені витрати зі сплати комунальних послуг. 06.06.2020 року позивач надіслала відповідачу лист в якому пропонувала в добровільному порядку компенсувати вартість понесених витрат по ремонту квартири, а також необхідні поточні витрати по її утриманню та ремонту, в тому числі заміні вікон. Проте, станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідач в добровільному порядку не відшкодував понесені витрати. 18.10.2023 року позивач надіслала відповідачу лист в якому повідомляла про необхідність відшкодувати частину сплачених комунальних послуг. Проте, станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідач в добровільному порядку не відшкодував понесені витрати зі сплати комунальних послуг. У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі кватири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц і від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Судом враховано, що зі змісту відзиву на позовну заяву не вбачається та відповідачем не надано жоодних доказів, які б свідчили про реальну неможливість користуватися квартирою, а також про створення позивачем будь-яких перешкод у реалізації права власності відповідача на частину квартири. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Таким чином, зважаючи на заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті своєї частки комунальних послуг, а також відмову в добровільному порядку сплатити частину понесених позивачем витрат по сплаті комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також витрат з утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що в даному випадку є обґрунтовані підстави для задоволення даного позову та стягнення з відповідача грошових коштів, оскільки він як співвласник нерухомого майна зобов`язаний нести витрати по його утриманню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved