Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

14.04.2025 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Відповідач є батьком позивача. Батьки позивача перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1994 року, проте останнім часом між ними склалися неприязні відносини. Через неправомірні дії відповідача він притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Такі обставини в сім`ї позначаються і на утриманні повнолітньої доньки, яка навчається в університеті. Вже більше року батько відмовляється надавати матеріальну допомогу доньці, що й стало підставою для звернення до суду. Позивачка є студенткою 2-го курсу денної контрактної форми навчання факультету економіки, інформаційних технологій та сфери обслуговування навчально-наукового інституту економіки та управління Вінницького національного аграрного університету, термін навчання закінчується 30.06.2027. Утримання позивача, яка є повнолітньою (оплата за навчання, гуртожиток, харчування, проїзд до місця навчання, лікування, витрати, пов`язані з освітнім процесом (підручники, додаткові посібники, канцелярське приладдя) вирішення різного роду побутових питань (одяг, предмети гігієни), тощо повністю покладено на матір. Відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, інших осіб на утриманні відповідача немає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, у зв`язку із продовженням нею навчання до його закінчення. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як зазначено в позові, відповідач являється батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 9). Відповідно до довідки №1616 від 25.02.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 8) слідує, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (позивач по справі) та [PERSON] , [INFO] (мати позивача). Відповідно до довідки №237 від 09.04.2025 [PERSON] є здобувачем вищої освіти 2-го курсу, групи 21-ПТБД денної контрактної форми навчання факультету економіки, інформаційних технологій та сфери обслуговування (4 рівень акредитації), навчально-наукового інституту економіки та управління Вінницького національного аграрного університету, термін навчання закінчується 30.06.2027 (а.с.11). Згідно Договору про навчання №1399.23 дл-ЕП від 14.08.2023 позивач навчається за денною формою навчання (п. 2 Договору). В п. 12 Договору зазначено про те, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (а.с. 12). Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №1119.23 дл-ЕП від 14.08.2023, що є додатком до Договору про навчання у закладі вищої освіти від 14.08.2023 №1399.23 дл-ЕП, він укладений між Вінницьким національним аграрним університетом та замовником освітньої послуги [PERSON] (мати позивача) для здобувача вищої освіти [PERSON] (позивач). В розділі 3 Договору визначено умови оплати за навчання: загальна вартість послуги становить 72 000 гривень за весь строк навчання; вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: з 2023 навчального року по 2027 навчальний рік включно 18 000 гривень кожного навчального року; замовник вносить плату щосеместрово (а.с. 13). Згідно довідки від 06.06.2024 за №19, виданої університетом, позивач здійснює оплату за навчання щосеместрово в сумі 9000 грн. один семестр; за 2023-2024 навчальний рік оплачено 18 000 гривень (а.с. 14). Відповідно до довідки №18 від 06.06.2024, виданої позивачу, остання проживає в гуртожитку та здійснює оплату за проживання в гуртожитку в сумі 800 грн. щомісячно; загальна сума за період 2023 - 2024 року становить 5 000 гривень (а.с.15). До позову долучаються банківські документи про оплату за навчання та гуртожиток за 2023 та 2024 роки матір`ю [PERSON] . На даний час, згідно довідки про доходи від 04 квітня 2025 року №254, [PERSON] навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, форма навчання денна, контрактна, стипендію не отримує (а.с. 22). Про оплату навчання за 2024 - 2025 навчальний рік та гуртожиток до позову долучаються банківські документи, де платником виступає мати, [PERSON] (а.с. 16-21, 23-27). Тобто, мати позивача несе всі витрати доньки, так як остання навчається на денній формі, а тому не має можливості самостійно себе утримувати. Згідно довідки неотримання допомоги від 08.04.2025, виданої УПСЗН Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області, позивач не перебуває на обліку в управлінні та не отримує жодну з видів державних соціальних допомог (а.с. 28). З ГУ ДПС у Вінницькій області отримані відомості станом на 09 квітня 2025 року про те, що позивач доходу з 2023 року не отримує (а.с. 29). На виконання ухвали суду від 16.04.2025 щодо витребування доказів по справі, 29.04.2025 на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області надійшли відомості про доходи відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] за період з січня 2024 року по грудень 2024 року (а.с. 43). З даних відомостей слідує, що відповідач отримував заробітну плату з ТОВ "ЛЮСТДОРФ". Крім того, у власності відповідача знаходиться нерухоме майно, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав, а саме земельна ділянка та житловий будинок (а.с. 31, 32). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає у тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом було встановлено, що позивачка, яка є повнолітньою дочкою відповідача навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, форма навчання денна, контрактна, стипендію не отримує, термін навчання закінчується 30.06.2027, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. А відповідач може надавати їй таку допомогу. Суд зауважує, що інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення із відповідача - аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на користь позивача, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як позивач у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved