Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивачем подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в якій просить: прийняти додаткове рішення/ухвалу та Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача [PERSON] понесені судові витрати на стадії розгляду справи у суді першої інстанції, на професійну правничу допомогу у розмірі 45 420,00 грн. Заява мотивована таким. В провадженні Херсонського Міського суду Херсонської області знаходиться цивільна справа №776/15073/24 за позовом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ). При поданні позовної заяви позивачем [PERSON] безпосередньо у позові окремим пунктом було зроблено письмову заяву про надання доказів на підтвердження понесення судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення. Крім того, 28.01.2025 року стороною позивача, було подано до суду окрему письмову заяву про надання доказів розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухваленні рішення суду, в якій викладено безпосередньо зміст заяви та відповідне обґрунтування. У судовому засіданні, що відбулося 22.05.2025 року позивач зробив усну заяву про надання доказів розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухваленні рішення суду. Крім того сторона [PERSON] на підтвердження наданих та отриманих послуг на правничу допомогу у суді першої інстанції надає суду у якості додатку копію Акту-опису №1 від 23 травня 2025 року на суму 45 420,00 грн. Отже у акті-описі № 1 (додаток 1) визначено детальний перелік послуг та витраченого часу по наданню правової допомоги позивачу. Так, адвокатом у цій справі враховано характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, витрачений час, а також розумність їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Вважаємо за можливе стягнути з іншої сторони судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 45 420,00 грн. Всі надані правничі послуги є реальними та необхідними та відображені в акті виконаних робіт, письмові документи містяться у матеріалах справи. Так кожна сторона справи діє дискреційно (на свій розсуд), та має передбачати процесуальні наслідки як заявлення позову так і відсутність виконання зобов`язання у досудовий спосіб, або подання апеляційної скарги що має наслідком відшкодування судових витрат у випадку прийняття рішення не на користь відповідної сторони. Оплата послуг адвоката не може залежати від розміру пред`явлених позовних вимог, адже позовні вимогу узагалі можуть мати немайновий характер і від цього не зменшується обсяг роботи адвоката по наданню правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, вважаємо що стороною позивача у справі обґрунтовано та співмірно визначено суму вимушено понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката. Усі перелічені в акті роботи, були фактично виконані, процесуально необхідні, мають пряме відношення до розгляду справи та повинні бути компенсовані стороною відповідача. Представниками відповідача подано письмові заперечення, які викладені у відзиві щодо стягнення витрат на правову допомогу, які мотивовані таким. Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представниками процесуальних документів, ціну позову, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, приходимо до висновку, що сума витрат на правничу допомогу визначена у Орієнтовному (попередньому) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку із розглядом справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] у розмірі 51476 грн. є необґрунтованою та не відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушений був понести позивач у справі про стягнення коштів за договором позики, крім того ця сума не підтверджена належними та допустимими доказами. Крім того подані письмові заперечення представника відповідача адвоката Шадманова К.Ш., в яких вказано таке. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, виходячи з обставин справи, які склалися у даному випадку, категорії спору, фінансового стану і статусу обох сторін у спірних правовідносинах, обсягу фактично наданих позивачу послуг з правової допомоги та заперечень сторони відповідача в контексті положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України, стягнення судових витрат, понесених позивачем у вказаній справі у розмірі 45420 грн. є неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, а також часом, витраченим на їх виконання, а тому не відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та справедливості розміру отриманих коштів. В задоволенні заяви просить відмовити. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК). В судове засідання сторони не прибули, про дату та час розгляду повідомлялись налекжним чином, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, у відповідності до ч. 3 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 та від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19 вказано, що адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 грудня 2021 року у справі № 922/676/21 зазначено, що «подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат». Відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). У частині восьмій статті 141 ЦПК України не встановлено вимог до форми заяви про надання доказів щодо витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Тому такі заяви можуть подаватись суду як в усній, так і в письмовій чи електронній формі. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2021 року у справі № 755/4466/20-ц (провадження № 61-16762св21). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2025 року постановлено: «Позовні вимоги задовольнити. Стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) заборгованість за договором позики від 01.12.2021 року в розмірі, еквівалентному 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) за судовий збір 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) за судовий збір 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) у дохід держави судовий збір в сумі 3744 (три тисячі сімсот сорок чотири) грн. 38 коп. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) у дохід держави судовий збір в сумі 3744 (три тисячі сімсот сорок чотири) грн. 38 коп.» Звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві вказано, що позивачем будуть подані до суду докази витрат на правову допомогу протягом 5 днів, після ухвалення судового рішення. Відповідно до ордеру Серія ВЕ №1118489 від 30.04.2024 року, адвокат Шевченко А.С. надає правову допомогу [PERSON] [PERSON] та адвокат Шевченко А.С. 30.04.2024 року уклали договір про надання правової допомоги № 300424. Відповідно до п. 2.2. Договору, гонорар адвоката обчислюється почасово, у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік за 1 годину роботи адвоката. Відповідно до п. 2.4. Договору, складається АКТ про надану правову допомогу. В акті-описі № 1 виконаних робіт (наданих послуг) від 23.05.2025 року вказано, що витрачено 30 годин на надання правової допомоги, вартість якої становить 45420,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, яка підлягала розгляду в загальному провадженні, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, враховуючи, що доводи відповідачів зводяться до незгоди із сумою правової допомоги з посиланням на відсутність доказів такої правової допомоги, які відповідно до матеріалів справи стороною позивача надано, та не спростовані стороною відповідачів, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача 45420,00 грн. правової допомоги, по 22710,00 грн. з кожного.

Outcome: approved