Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Адвокат Сидорчук М.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить: - Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа Гарант» на відшкодування завданої [PERSON] матеріальної шкоди 112\~014, 38 грн. - Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа Гарант» та [PERSON] в солідарному порядку на відшкодування завданої [PERSON] моральної шкоди 50\~000, 00 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 29.01.2025 відкрито провадження\~у цивільній\~справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Від представника відповідача Страхової компанії «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили задовольнити позовні вимоги у розмірі 42\~205, 48 грн., у решті відмовити (а.с. 47-72). 24.02.2025 ухвалою суду витребувано матеріали страхової справи (а.с. 84-85). На виконання вимог суду відповідачем надано витребувані документи (а.с. 93-109). Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів неодноразово направлялись відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 39), поштове відправлення отримав особисто 27.02.2025 (а.с. 87). Відповідач [PERSON] не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду також не надходили. Судом встановлено, що відповідно до постанови Житомирського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із постанови вбачається, що внаслідок порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем «BMW І4», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , своєї вини не заперечував (а.с. 7). На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ\~СК\~«Альфа - Гарант», що підтверджується полісом № 222935866, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль марки «BMW 320», державний номерний знак [NUMBER] застрахована ТДВ\~СК\~«Альфа-Гарант». Строк дії цього поліса: 22.08.2024 по 21.08.2025. Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн, франшиза нуль гривень. Згідно висновку експерта № 3250 від 12.01.2025 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW І4», державний номерний знак [NUMBER] станом на 20.12.2024 року, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 13.11.2024 року становить 76\~446, 38 грн. та вартість відновлюваного ремонту складає 112\~014, 38 грн (а.с. 12-17). Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята\~статті 9 Закону України «Про страхування»). Відповідно до пункту 3 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1,2 ст. 1166\~ЦПК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2\~ст. 1187 ЦК України\~встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 22.1\~ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.6.\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповіла власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного\~засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів,- що затверджена\~Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092\~(Методика) значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема. 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та7 років - для інших легкових КТЗ. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до\~ст. 1194 Цивільного кодексу України\~особа, яка застрахувала свою цивільно- правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону. Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. З огляду на зазначене суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що у позивача були відсутні підстави для самостійного визначення шкоди, адже чинним законом замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку не забороняється. Відповідно до ч.1ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2\~ст.89 ЦПК України\~суд\~оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Зі змісту ч. 2 ст.\~1167\~ЦК України вбачається, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З позову, судом встановлено, що позивач зазнала великої моральної шкоди, яка полягає у тому, що позивачка перенесла тяжкі емоційні страждання та болі, тому суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення у солідарному порядку із відповідачів моральної шкоди у розмірі 50\~000, 00 грн. Оскільки, не проведені виплати у зв`язку із настанням страхового випадку, у матеріалах справи наявний висновок експерта із зазначення збитків, які отримала позивачка, та представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» не заперечував щодо задоволення позовних вимог, проте вказавши суму в розмірі 42\~205, 48 грн., таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн підтверджено змістом договору № 10 про надання правової допомоги від 14.01.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатом Сидорчуком Михайлом Володимировичем, квитанцією про оплату послуг адвоката відповідно до п. 4.1 договору у розмірі 10\~000, 00 грн (а.с. 33, 35). Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволено; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами. Частина 6 ст. 141 ЦПК України, передбачає якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів На виконання\~положень ст.\~141\~ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір в\~сумі 3\~028,\~00\~грн,\~оскільки позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору,\~витрат на\~правову допомогу\~та витрати на залучення експерт в процесі розгляду даної справи у розмірі 7\~015, 52 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved