Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник заявника - адвокат Ященко М.С., 04 лютого 2025 року подав до суду вказану заяву, в якій заявник [PERSON] просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років, до дня смерті останнього, а саме з вересня 2017 року по [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з вересня 2017 року заявник [PERSON] , [INFO] , почала проживати разом з [PERSON] , [INFO] , як дружина та чоловік, однією сім`єю без шлюбу. Спочатку вони проживали в будинку [PERSON] , а потім даний будинок було продано та виручені кошти за продаж будинку [PERSON] , вони разом витратили на ремонт будинку [PERSON] , у якому в подальшому і проживали. В квітні 2018 року після ремонту будинку [PERSON] та [PERSON] , прийняли рішення про переїзд в будинок [PERSON] , для подальшого спільного проживання та ведення господарства, за адресою: [ADDRESS] . У складі сім`ї окрім [PERSON] та [PERSON] також проживали разом неповнолітні діти [PERSON] , від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований, так як останні не мали в цьому потреби. Подружжя проживало своє життя в любові, довірі та злагоді, а тому враховуючи такі фактори як вік осіб, досвід минулих шлюбів, [PERSON] та [PERSON] , вирішили не реєструвати шлюб, а провести церемонію вінчання. Саме вінчання для [PERSON] , та [PERSON] , було дійсно важливою і знаковою подією. Вони мріяли саме про вінчання, яке для них мало більш вагоме значення, аніж реєстрація шлюбу. До цієї події вони готувались заздалегідь, планували святкування, але розпочалась повномасштабна війна, в свою чергу [PERSON] , став на захист країни буквально в перші тижні війни і церемонія вінчання змістилась на невизначений на той час термін. Незважаючи на відтермінування, 22 січня 2023 року їх церемонія вінчання була проведена. Сам факт вінчання дійсно підтверджує сталі, міцні сімейні зв`язки, кохання та правильність вибору дорослих людей, які вважали за потрібне провести вінчання, тим самим закріпити вірність кохання перед Богом. Для багатьох людей, саме вінчання є головним етапом в житті сімейної пари, в тому числі і для [PERSON] , та [PERSON] . Разом, як одна сім`я [PERSON] та [PERSON] виховували дітей, спільно займалися побутом, спільно вирішували питання життєзабезпечення сім`ї, витрачаючи кошти на спільні цілі, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події. [PERSON] , виконувала обов`язки дружини та матері, а [PERSON] , обов`язки чоловіка та батька. [PERSON] , турбувався про [PERSON] , та дітей, забезпечував їх матеріально. Вони були пов`язані спільним побутом, одним місцем проживання, спільним бюджетом. Як заявник, так і [PERSON] , відповідально ставилися до виховання та навчання дітей, в однаковій мірі цікавилися проблемами, які виникали у дітей, разом відвідували батьківські збори, були присутні на дитячих святах, які проводились в школі, а у вільний від роботи час проводили в сім`ї з дітьми. Разом працювали задля сім`ї, утримували живність, вели господарство, робили ремонт в будинку, покращували благоустрій спільного проживання та виховували дітей. [INFO] солдат [PERSON] - загинув виконуючи військовий обов`язок під час виконання бойового завдання в Покровському районі Донецької області. Сповіщення про його загибель №212 надійшло його брату - [PERSON] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2400мм/1413 дон від [INFO] [PERSON] загинув у зоні військових дій. За весь період служби [PERSON] , який тривав з березня 2022 року по травень 2024 року, [PERSON] , отримувала на власний рахунок заробітну плату, надбавки, відпускні та соціальні виплати, які нараховувалися [PERSON] , про що свідчать відповідні виписки з АТ "ПриватБанк". Відомості про надходження грошового забезпечення на [PERSON] , на особистий рахунок [PERSON] , дають підстави вважати, що дійсно заявник проживала однією сім`єю з [PERSON] , у них були здорові, міцні та довірительні відносини, а [PERSON] , як батько та чоловік повністю забезпечував сім`ю та [PERSON] , матеріально. При проходженні військової служби [PERSON] , командуванню подав рапорт, в якому зазначив [PERSON] , дружиною і надав згоду та всі її реквізитні данні, для нарахування власних коштів на її рахунок. Дана обставина також повністю підтверджує факт спільного проживання останніх однією сім`єю, так як [PERSON] , в офіційних документах зазначив [PERSON] , власною дружиною і повністю довірив їй розпорядження особистих грошових коштів. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу надасть заявнику [PERSON] , змогу реалізувати соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, грошової компенсації (допомоги), у зв`язку зі смертю [PERSON] , а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника. Крім того, встановлення вказаного факту необхідне заявнику для вжиття заходів, щодо подальшої реалізації права на отримання грошової компенсації (допомоги) у зв`язку з загибеллю [PERSON] . [PERSON] , зверталась до Знам`янського РТЦК щодо можливості отримання одноразової грошової допомоги, останньої заробітньої плати [PERSON] , та інших виплат, передбачених Законодавством, для сімей загиблих. Однак, уповноважена особа Знам`янського РТЦК повідомила, що [PERSON] , потрібно визнати факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , для можливості отримання виплат. Зазначені обставини стали підставою для подання до суду вказаної заяви про встановлення юридичного факту. Заявник як і її представник у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України у письмових поясненнях щодо заяви, вважав вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, зрештою просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення (а.с. 109-113). Заінтерсована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що вона є дочкою [PERSON] , проте тривалий час з батьком не спілкувалася, тож вирішення даної справи відносить на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи знаходяться його пояснення, в яких він вказав, що доводиться [PERSON] рідним братом, підтвердив, що останній та заявник проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з вересня 2017 року по [INFO] , тобто по день загибелі брата. Після загибелі [PERSON] , [PERSON] з його допомогою та інших родичів організували поховання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 28 травня 2024 року Знам`янсиким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), та лікарського свідоцтва про смерть №2400м/1413 дон від 25 травня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , помер [INFO] у Покровському районі Донецької області, в зоні військових дій. Смерть настала від ушкодження внаслідок військових дій (а.с. 40-41,42). Сповіщення сім`ї №212 від 24 травня 2024 року про загибель [PERSON] [INFO] направлено брату останнього [PERSON] , та в ньому вказано, що солдат [PERSON] відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за України її свободу і недоторканість [INFO] загинув під час виконання бойового завдання у Покровському районі Донецької області (а.с. 39). Згідно з довідкою Цибулівського старостинського округу Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської обасті від 10 лютого 2025 року [PERSON] , [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] (а.с. 104). Наявне у справі свідоцтво про вінчання видане 22 січня 2023 року, лист-відповідь настоятеля храму Української православної церкви Олександрівської Єпархії Олександрівського Благочиння Церква Святої Покрови с.Красносілля Ієрея [PERSON] від 17 серпня 2024 року, наданий на адвокатський запит витяг з Журналу реєстрації вінчань у Св.Покровській православній церкві с.Красносілля свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2023 року здійснили церковний обряд вінчання (а.с.22-23,24-256,26,27-29). З виписки по особовій картці/рахунку [PERSON] , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» за період з 01 лютого 2022 року по 30 травня 2024 року вбачається, що на вказану картку регулярно надходили грошові кошти, з призначенням платежу: зарплата, із зазначенням військової частини; переказ на картку, одержувач [PERSON] ; переказ з картки, відправник [PERSON] (а.с. 43-82). У довідці в/ч [NUMBER] Міністерства оборони України від 06 липня 2024 року вказано, що грошове забезпечення військовослужбовця військової частини солдата [PERSON] зараховувалося на банківський рахунок належний [PERSON] на підставі рапорту солдата [PERSON] від 29 грудня 2022 року вх.№5/ФЕС (а.с. 87). Згідно зі вказаним рапортом поданим на ім`я командира військової частини, солдат [PERSON] просив його грошове забезпечення та всі інші види грошових виплат зараховувати на картковий рахунок його дружини - [PERSON] (а.с. 88). Також заявником до матеріалів справи долучені фотографії, на яких зображені вона та [PERSON] у різний час та в різній обстановці, у двох, разом з дітьми, друзями, під час церемонії їх вінчання (а.с. 30-38, 228-233). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М.3 1 травня 2024 року заведено спадкову справу за №19/2024, з матеріалів якої вбачається, що з заявами про прийняття його спадщини у передбачений строк звернулися його дочка [PERSON] та брат - [PERSON] .. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 107, 182-194). У листі [INFO] від 25 квітня 2025 року, наданого на запит суду вказано, що відповідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (AITC «Оберіг») громадянин [PERSON] , [INFO] , перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у [INFO] з 30 травня 1991 року та 26 лютого 2022 року був призваний до Лав ЗСУ на військову службу по мобілізації. 24 травня 2024 року на адресу [INFO] з військової частини [NUMBER] надійшло сповіщення №22 від 24 травня 2024 на солдата [PERSON] , який [INFO] загинув під час виконання бойового завдання в Покровському районі Донецької області, з проханням сповістити про зазначене громадянину [PERSON] , і таке сповіщення було йому вручене [INFO] . Відповідно інформації наявної у [INFO] , а саме в обліковій картці до військового квитка [PERSON] [NUMBER] від 04 червня 1989 року, яка є документом для службового користування, вказані дружина [PERSON] , з якою він на даний час розлучений, та донька [PERSON] , 1994 року народження, без зазначення прізвища. Інші документи, в яких мають бути зазначені близькі родичі [PERSON] у [INFO] відсутні і не складались, так як складання анкет, послужних списків, автобіографій чи формування особової справи мобілізованого під час мобілізації військовозобов`язаного не передбачено законодавством. Тому надати інформацію та копії документів, зазначених у запиті, немає можливості. Оригінал особистого розпорядження від імені військовослужбовця [PERSON] від військової частини [NUMBER] чи від будь-якої іншої військової частини на момент відповіді на запит до [INFO] не надходив (а.с.217, 218). Зі свідоцтв про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] вбачається, що заявник має двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20, 21). Наявний у матеріалах справи лист Знам`янського відділу державної актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області від 02 червня 2025 року та додані до нього актовий запис про шлюб №3 від 06 лютого 2023 року, запис акта про народження №17 від 20 червня 1971 року, запис акта про реєстрацію шлюбу №15 від 18 вересня 1993 року, запис акта про розірвання шлюбу №82 від 11 листопада 1996 року, запис акта про народження №13 від 04 червня 1994 року, актові записи про смерть №86 від 06 лютого 2023 року та №116 від 01 листопада 2021 року вказують на те, що [PERSON] та [PERSON] в період з вересня 2017 року по 22 травня 2024 року не перебували в зареєстрованих шлюбах. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] на день його смерті вже померли. В письмових поясненнях, адресованих суду, [PERSON] , який доводиться заявнику батьком, [PERSON] (мати заявника), [PERSON] (брат [PERSON] ), [PERSON] (дочка заявника), кожен окремо, підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2017 року та до дня загибелі [PERSON] проживали спільно однією сім`єю як чоловік і дружина, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, вели спільне господарство, виховували дітей [PERSON] , кохали та піклувалися один про одного. Вказані вище докази, беззаперечно підтверджують, що заявник [PERSON] та померлий [INFO] військовослужбовець [PERSON] упродовж періоду часу з вересня 2017 року до дня смерті останнього, проживали спільно, як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки членів сім`ї, а також усталені відносини, притаманні подружжю. Встановлення факту про який просить заявник породжує для неї можливість реалізувати соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю [PERSON] , надання статусу члена сім`ї загиблого захисника. У позасудовому порядку встановити вказаний факт неможливо. Відповідно ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Велика Палата Верховного суду в постанові від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки». Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, щобудь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. У постанові Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц (провадження № 61-18588св18) зазначено, що проходження чоловіком військової служби, реєстрація та постійне проживання у військовій частині не можуть свідчити про те, що сторони не перебували у фактичних сімейних відносинах, оскільки вказують лише на виконання ним військового обов`язку. Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами і доповненнями, гарантує членам сім`ї загиблого військовослужбовця низку пільг та виплат, зокрема, одноразову грошову допомогу, соціальний захист, а також певні пільги щодо житла, медичного обслуговування та інші. Згідно з положеннями статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII. Частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ, в редакції, яка діяла на час смерті [PERSON] та чинна наразі, визначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Так, частиною 4 цієї статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, зокрема належить жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу з вересня 2017 року до дня смерті останнього, тобто до [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з військовослужбовцем [PERSON] , смерть якого настала під час виконання бойового завдання породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] , для реалізації соціально-економічних права, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, отримання зокрема одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне на підставі ст.315 ЦПК України, вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved