Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Чернілевську Р.В. звернувся до суду із заявою згідно якої, з урахуванням поданих уточнень, просив встановити факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , постійно проживав разом із дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що заявник є чоловіком [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Смерть [PERSON] настала у с. Загінці Хмельницького р-ну Хмельницької області, куди вона поїхала провідати Батьківщину, тому даний населений пункт є місцем відкриття спадщини відповідно до ст.1221 ЦК України. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, 1/3 частка квартири [ADDRESS] , отримана в порядку приватизації, та 1/9 частка цієї ж квартири, прийнята у спадщину після померлого сина. Спадкодавець постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , незважаючи на те, що вона була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Заявник був переконаний, що прийняття ним спадщини після смерті дружини відбудеться на підставі вищезазначених положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України та не потребує якихось додаткових дій з його боку. Однак зважаючи на вказане та приймаючи до уваги той факт, що на момент смерті [PERSON] вона та заявник мали зареєстроване місце проживання за різними адресами, положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України на заявника не розповсюджуються, тому він мав би подати заяву про прийняття спадщини в установленому законом порядку в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, чого ним зроблено не було. З огляду на вказані обставини з метою захисту своїх прав і законних інтересів, а також для подальшої реалізації свого права на спадщину за законом після смерті дружини відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявник звернувся до суду із даною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб Деражнянську міську раду та Вінницьку міську раду; витребувано у Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі інформацію про те, чи заводились спадкова справа після смерті [PERSON] 12.05.2025 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (із занесенням до протоколу судового засідання без винесення окремого процесуального документа) суд задовольнив клопотання про виклик як свідка [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Чернілевська Р.В. заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересовано особи Вінницької міської ради Чуй В.П. при винесенні судом рішення поклався на розсуд суду. Представник заінтересовано особи Деражнянської міської ради у судове засідання не з`явився, натомість 05.05.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, при прийнятті рішення поклалися на розсуд суду (вх. №39798 від 05.05.2025). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , показав, що він є сином [PERSON] та померлої [PERSON] , повідомив, що до смерті матері його батьки постійно спільно проживали у [ADDRESS] . На час смерті матері [PERSON] остання поїхала навідатись на свою малу батьківщину. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Як роз`яснено в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Крім того, згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що 10.07.1982 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюбу у міськвідділі РАЦС м. Вінниці, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.07.1982 (а.с. 23) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2022 року Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка, кадастровий номер 6820687500:08:005:0035, площею 0,21 га; земельна ділянка, кадастровий номер 6820687500:03:002:0024, площею 0,3718 га; земельна ділянка, кадастровий номер 6820687500:03:002:0061, площею 0,34 га; 1/3 частка квартири [ADDRESS] , отримана в порядку приватизації, та 1/9 частка цієї ж квартири, прийнята у спадщину після померлого [INFO] сина [PERSON] . На виконання вимог ухвали суду Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою повідомлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, перевірку здійснено згідно Алфавітних книг обліку спадкових справ, книги обліку реєстрації спадкових справ з 2022 по 2025 роки та даних перевірки у Спадковому реєстрі. Згідно довідки Виконавчого комітету Деражнянської міської ради №02.16-09.05/12 від 23.01.2025 [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживала (а.с. 7). Водночас, [PERSON] , [INFO] , проживала на день смерті (померла [INFO] ) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом №2302, затвердженим директорм ТОВ «ЖЕО» 30.01.2025 (а.с. 6 зворот). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Відповідні правові висновки містяться і в судових рішеннях Верховного Суду України та ВССУ (ухвала від 03 листопада 2010 року в справі № 6-7165св09, від 11 листопада 2015 року в справі № 6048327св14, від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-20158св15). Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Як слідує з акту №2302, затвердженого директором ТОВ «ЖЕО» 30.01.2025, [PERSON] , та [PERSON] проживали спільно за адресою: [ADDRESS] . Підтвердив ці обставини і свідок [PERSON] . Отже, матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт того, що заявник проживав разом із спадкодавцем своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] .

Outcome: approved