Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

13.11.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» в особі представника Суржика Ю.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором надання коштів у позику №2356641223 від 08.12.2023 року в розмірі 73\~000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.12.2023 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику №2356641223. Як вбачається зі змісті договору, разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписано згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтею 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредит на суму у розмірі 8\~000,00 грн., шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 1.3, п. 1.4 та/або п. 1.5 цього договору, його додатків. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу (Позичальнику) грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про перерахування коштів. В той же час відповідач, всупереч умовам Договору позики, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором надання грошових коштів у позику №2356641223 від 08.12.2023 року складає на дату подачі позову до суду 73\~000,00 грн., з яких: 8\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 65\~000,00 грн. заборгованість за процентами. Також позивач вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зауважень щодо спрощеного розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є публічним договором приєднання. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до частини 4\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Одним із\~основоположних принципів\~цивільного судочинства\~є справедливість,\~добросовісність та розумність, що передбачено у пункту 6 частини 1\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. Відповідно до вимог\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі\~76,\~77 ЦПК України). Згідно вимог\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, 08.12.2023року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №2356641223. Із змісту вказаного договору вбачається, що він підписаний [PERSON] електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора qrawsvfun. Також,\~матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, який також підписаний\~ [PERSON] електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора yuc8d5p8n. Факт використання відповідачем [PERSON] одноразового ідентифікатора, для підписання вказаних документів, підтверджується роздруківкою з поштової скриньки позивача, з якої вбачається направлення на електронну пошту відповідача одноразових ідентифікаторів: qrawsvfun для підписання кредитного договору; yuc8d5p8n для підписання паспорту кредиту. Отже, позивачем доведено факт укладення 08.12.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та\~ [PERSON] \~договору надання грошових коштів у позику №2356641223 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до п. 1.1. Договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 8\~000,00 грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані нараховані згідно п. 1.3, п. 1.5 та /або п. 1.6 Договору, його додатків. Згідно п.п.1.1.4, 1.1.5 Договору дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - 0,01% на день (3,65% річних). Процентна ставка позаакційна (базова) 2,99% на день (1\~091,35% річних). Згідно пунктів 1.2, 1.3 строк позики (строк дії договору) становить 30 днів. Орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 08.12.2023 року. Дата повернення позики 07.01.2024 рік. Повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця або через особистий кабінет на сайті позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів. Моментом зарахування оплати позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця або отримання відповіді від партнера позикодавця про зарахування коштів. У межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка, визначена у п. 1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті (п. 1.4.1 Договору). У випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п. 1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,01% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою (п. 1.5 Договору). За порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Даний пункт не застосовується на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування (п. 1.5.1 договору). Відповідно до п. 1.7 договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно з умовами договору не пізніше строку, вказаного у п. 1.2 та або п. 1.3 договору. Згідно з п. 1.8 договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно до строку передбаченого п. 1.2 цього договору, зазначені у Графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до договору). Паспорт споживчого кредиту містить аналогічні умови щодо суми та строку кредиту, та процентів. Як вбачається\~із квитанції\~до платіжної\~інструкції №19699-1354-75048554 від 08.12.2023 року, на яку посилається позивач, як на підставу переведення коштів на рахунок відповідача, 08.12.2023 року ТОВ ФК «Контрактовий дім», за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс», здійснив переказ грошових коштів у розмірі 8\~000,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] , номер операції [NUMBER] . Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта [PERSON] та співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у договорі №2356641223 від 08.12.2023 року. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем отриманих ним за вказаним договором грошових коштів в розмірі 8\~000,00 грн., тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачва. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53,54), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункти 6.22-6.25), від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 (пункт 6.28) та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц та ряді інших. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами Договору надання грошових коштів у позику №2356641223 від 08.12.2023 року, строк дії договору 30 днів (пункт 1.2), дата надання позики 08.12.2023 року, дата повернення позики 07.01.2024 року (пункти 1.3.1 1.3.2). Можливість пролонгації строку позики передбачена розділом 4 Договору, проте вона не була застосована. Відповідно до пункту 1.1.4 Договору, Дисконтна (знижена) процентна ставка 0,01 % на день, відповідно до пункту 1.1.5, процентна ставка Поза акційна (Базова) 2,99 % на день. В пункті 1.65договору вказано, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п. 1.2 Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою в розмір 0,01 % на день перераховуються і до взаємовідносин Сторін застосовується поза акційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,99 % на день від суми Позики за кожен день користування Позикою. Умовами Договору не передбачено необхідності в такому разі укладення додаткових угод, тощо, отже сторони погодили, що застосування Базової процентної ставки відбувається автоматично в разі невиконання обов`язку по поверненню коштів, отриманих в кредит та процентів, нарахованих за зниженою процентною ставкою. При цьому, згідно позовної заяви, позивачем враховані встановлені законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами, внесеними Законом №3498 від 22.11.2023 року, а також враховуючи користування позикою понад встановлений договором строк, нарахування процентів за користування позикою здійснювалось за процентною ставкою у розмірі 2,5% в день. Отже, з урахуванням досягнутої домовленості між кредитором та позичальником, позивач вправі був нараховувати проценти, обумовлені Договором, а саме в розмірі 2,5% на день (в зв`язку з порушенням строку повернення кредиту) до 07.01.2024 року включно, надалі включається механізм захисту прав кредитора, закріплений в статті 625 ЦК України. Натомість позивач здійснив нарахування процентів, зазначених в умовах Договору, по 13.11.2024 року включно, про що зазначено ним у позовній заяві. Отже, суд наводить власний розрахунок процентів, що підлягають стягненню: 8\~000,00 грн. (сума кредиту) * 2,5% (Базова процентна ставка) х 30 (строк дії Договору) = 6\~000,00 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6\~000,00 грн. процентів за користування кредитними коштами та 8\~000,00 грн. тіла кредиту, а всього 14\~000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~статті 141 ЦПК України. За частиною першою\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, позовні вимоги задоволено частково, а відтак з урахуванням\~розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягають судові витрати за подачу позову в сумі 460,26 грн.

Outcome: partial