Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому договору купівлі-продажу від 20 липня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером І-І9522303900812. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, громадянин України, [PERSON] продав, а [PERSON] купив частину (59/100) домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 330 кв.м, складається із жилого цеглового будинку А-І, житлова площа 49,8 кв.м, жилого шлакоблочного, обкладеного цеглою будинку Б-І, житловою площею 30,9 кв.м, вбиралень цеглових дощатих В,Г, огороджень дощатих №2-5, колодязя №І, мощенія І. З метою здійснення державної реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок, в 2025 році, заявник звернувся до ряду приватних нотаріусів, з метою зареєструвати право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак заявнику було відмовлено у державній реєстрації з наступних підстав: 1) Договір купівлі-продажу від 20 липня 1990 року зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером І-І952 містить описку, а саме адреса об`єкта нерухомості помилково зазначена як « [ADDRESS] » замість вірної назви «провулок Петрозаводський». При цьому, на останній сторінці Договору вже вірно зазначено адресу як «пер.Петрозаводському» 2) У договорі купівлі-продажу у преамбулі договору зазначено ПІБ заявника « [PERSON] », однак у предметі договору допущено помилку та зазначено прізвище Заявника « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Остання сторінка договору також містить описку написання ПІБ Заявника, як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Тому, заявник звернувся до суду з даною заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 20 липня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером І-І9522303900812. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Четвертої Дніпровської Державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справ, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просив винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявник, [PERSON] , [INFO] , є співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою БТІ від 29.05.2025 року №5618. Вищевказана квартира належить йому на праві спільної часткової власності . При заповненні договору купівлі-продажу від 20.07.1990 року неправильно зазначено адресу домоволодіння та не правильно вказано прізвище заявника. А саме, у договорі купівлі-продажу від 20.07.1990 року вказано адресу об`єкта нерухомості як « [ADDRESS] » замість вірної «провулок Петрозаводський». У преамбулі договору вірно зазначено ПІБ заявника однак у предметі договору допущено помилку та зазначено прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », остання сторінка договору також містить описку написання ПІБ заявника, як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначена невідповідність створює перешкоди заявникові для державної реєстрації. Факт належності заявникові договору купівлі-продажу від 20 липня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером І-І9522303900812, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Згідно судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення викладеного у листі Верховного суду України від 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй, спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав, утриманці померлого для одержання пенсії, прокурор у порядку статей\~45,46 ЦПК України, інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 18.12.2000 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДГУ УМВД України в Дніпропетровській області, зазначено [PERSON] . Згідно довідки БТІ від 29.05.2025 року №5618 підтверджується що [PERSON] є власником частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] та те що адреса [ADDRESS] не обліковується. На думку суду, при заповненні договору купівлі-продажу від 20 липня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером І-І9522303900812 при написанні адреси об`єкта нерухомості було допущено помилку та зазначено « [ADDRESS] » замість «провулок Петрозаводський», також державним нотаріусом Стрілковською З.Д. було допущено помилку при написанні прізвища заявника замість правильного « [PERSON] » вказано « [PERSON] » у предметі договору та в останній сторінці договору також зазначено невідповідні данні « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У суду немає сумніву в тому, що договір купівлі-продажу від 20 липня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером І-І9522303900812 належить заявникові, так як це підтверджується зібраними доказами по справі, всі інші дані заявника, а саме прізвище, ім`я співпадають з даними паспорта, адреса домоволодіння співпадає з довідкою БТІ від 29.05.2025 року №5618, інші дані заявника, а саме прізвище, по батькові співпадають з даними паспорту, . Встановлення факту належності договору купівлі-продажу має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому здійснити державну реєстрацію прав на належну йому частку майна. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved