Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

1. Короткий виклад доводів поданої заяви. В червні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами, наближатися на відстань 300 метрів до [PERSON] та [PERSON] , заборонити вести телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборонити переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; вирішити питання про направлення кривдника на проходження програми для кривдників. У судовому засіданні [PERSON] підтримує заяву та посилається на те, що її колишній чоловік тривалий час морально знущається з неї, ображає нецензурною лайкою, що негативно відображається на психічному стані заявника та дочки [PERSON] . Тому [PERSON] просить задовольнити заяву. [PERSON] заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що він є власником 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Він не проживає у вказаному будинку, але іноді навідується туди за особистими речами, намагаючись потрапити в будинок, коли в ньому немає заявника. [PERSON] не спілкується з заявником і не вживає лайку відносно неї. Посилання заявника на вчинення психологічного тиску на дочку [PERSON] також не відповідають дійсності. Тому [PERSON] просить відмовити у задоволенні заяви. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 2. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За правилом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 4. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, під час якого у них народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 червня 2021 року (а.с.7). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 жовтня 2024 року (а.с.22-24) шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. В матеріалах цивільної справи міститься талон-повідомлення ЄО №28060 від 23 червня 2025 року (а.с.10) про прийняття заяви [PERSON] про те, що колишній чоловік систематично принижує заявницю та морально знущається. Зі змісту листа заступника начальника Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області з превентивної роботи від 27 червня 2025 року (а.с.25) вбачається, що відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП від 25 червня 2025 року. Однак вказані письмові докази є недостатніми в розумінні ч.1 ст.80 ЦПК України на підтвердження того, що [PERSON] вчинив домашнє насильство щодо [PERSON] та дочки [PERSON] . З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для видачі обмежувального припису. Тому у задоволенні поданої заяви [PERSON] належить відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed