Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

у березні 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № 154462 від 25.09.2020 року в сумі 20 800,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 16 800,00 грн, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 10 500,00 грн витрат на професійну правову допомогу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.09.2020 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено Кредитний договір про надання фінансового кредиту № 154462, який відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного Договору ТОВ «Займер» надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту становить 4 000,00 грн, дата надання кредиту: 25.09.2020 року, строк на який надається кредит на 30 днів; за користування кредитом відповідач сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 10.01.2025 року, відповідно до якої 25.09.2020 року на картковий рахунок відповідача перераховано кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором не виконав, зв`язку з чим станом на 04.12.2024 року заборгованість становить 20 800,00 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 4 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами 16 800,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, в зв`язку із чим ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 28.03.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 62). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відзиву від відповідача на вказану позовну заяву до суду не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.09.2020 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено Кредитний договір про надання фінансового кредиту № 154462, який відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису [NUMBER], що надіслано на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] . Відповідно до цього Кредитного договору ТОВ «Займер» надано відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту становить 4 000,00 грн, дата надання кредиту: 25.09.2020 року, строк на який надається кредит на 30 днів, тобто до 24.10.2020 року. За користування кредитом відповідач сплачує товариству 730% річних від суми кредиту з розрахунку 2% на добу. Факт отримання коштів [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 10.01.2025 року, відповідно до якої 25.09.2020 року на картковий рахунок відповідача перераховано кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. Також судом з`ясовано, що 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до вказаного Договору факторинг, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 800,00 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 4 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами 16 800,00 грн. Так, за змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 цього ж Закону для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, за Кредитним договором № 154462 від 25.09.2020 року, укладеним між ТОВ «Займер» та [PERSON] з 28.10.2021 року право вимоги кредитора перейшло до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Отже, підписавши Кредитний договір №154462 від 25.09.2020 року, відповідач добровільно погодив умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. При цьому, зазначений Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого, відповідно до положень п.п. 1, 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 3, ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Стаття 5 Закону України «Про електронну комерцію» гарантує однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством. Вищезазначений порядок укладення електронного договору узгоджується також з практикою Верховного суду (постанови від 12.01.2021 року в справі № 524/5556/19, від 23.03.2020 року в справі №404/502/18 та від 09.09.2020 року в справі №732/670/19). Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 04.12.2024 року становить20 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, та 16 800,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач до суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в частині стягнення суми отриманого кредиту в розмірі 4 000,00 грн. Що стосується заявленої до стягнення суми нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 16 800,00 грн, то суд зазначає наступне. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Умовами Кредитного договору про надання фінансового кредиту № 154462від 25.09.2020 року передбачено, що строк цього Договору становить 30 днів. Матеріали справи не містять доказів зміни в установленому порядку строку виконання спірного Кредитного договору. Вбачається, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в Кредитному договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка відповідно до умов Додатку № 1 до Кредитного договору про надання фінансового кредиту № 154462 від 25.09.2020 року, становить 6 400,00 грн (всього до сплати), з яких 4 000,00 грн - сума кредиту та 2 400,00 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом. Сторонами дій щодо пролонгації спірного Кредитного договору не вчинялося. Разом з тим, з Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 154462 від 25.09.2020 року вбачається, що первісний кредитор передав право вимоги за вказаним Договором на загальну суму 20 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума неповернутої позики та 16 800,00 грн - сума нарахованих та несплачених процентів. Вказані суми нараховані за період з 25.09.2020 року по 04.12.2024 року Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Таким чином, задоволенню підлягає вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 2 400,00 грн, яка є доведеною та підлягає задоволенню та відповідає умовам Додатку № 1 до Кредитного договору про надання фінансового кредиту № 154462 від 25.09.2020 року, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування (24.10.2020 року ) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах: від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року в справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 року в справі № 912/1120/16, від 21.09.2021 року в справі № 910/10374/17. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у кредитора відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оскільки після закінчення строку кредитування у кредитора відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитними коштами після спливу 24.10.2020 року, є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, укладеним з адвокатом Пархомчуком С.В., Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 30.12.2024 року на представництво інтересів ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» адвокатом Пархомчуком С.В., Акт про отримання правової допомоги від 14.04.2025 року, згідно якого адвокат Пархомчук С.В. надав ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» наступну правничу допомогу: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках Кредитного договору № 154462 від 25.09.2020 року тривалістю 1 година вартістю 2 000,00 грн, складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів, додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики тривалістю 2,5 години вартістю 5 000,00 грн, інші клопотання, заяви до суду, вкладення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи тривалістю 1,5 години вартістю 3 000,00 грн, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500,00 грн та платіжну інструкцію №3 7512 від 14.04.2025 року про сплату ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь Пархомчука С.В коштів у сумі 10 500,00 грн за правничу допомогу. Враховуючи обсяг виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності таких витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та те, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких було витрачено багато часу, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 3 500,00 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір в розмірі 746,10 грн (30,8 % задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial