Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі Позивач) до [PERSON] (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13 800 гривень 03 копійки та розгляд справи призначено на 16 квітня 2025 року. 16 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 22 травня 2025 року в зв`язку із перебуванням судді у відпустці. 22 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 18 червня 2025 року в зв`язку із першою неявкою Відповідача. 18 червня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їхньої участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин неявки. 07 квітня та 18 червня 2025 року до суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 18 червня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 01 лютого 2022 року Відповідач уклав разом із ним кредитний договір (оферти) №01.02.2022-100005127. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 10 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01 лютого 2022 року, строком на 56 днів. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на 28 березня 2022 року, утворилась заборгованість у розмірі 13800,03 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 гривень та заборгованість по процентах в розмірі 2300,03 гривень, комісія 1500 гривень. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: ?заборгованість за Кредитним договором у розмірі 13 800 гривень 03 копійки; ?судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Пропозиція про\~укладення кредитного\~договору (оферти)\~від 01\~лютого 2022\~року, відповідно до якої Відповідач погодився та підписав за допомогою одноразового ідентифікатора N823 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил. 2.Заявка від 01 лютого 2022 року, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора N823) кредит у розмірі 10 000 гривень строком на 56 днів, процентна ставка 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія за надання кредиту становить 1500 гривень. 3.Відповідь Позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №01.02.2022-100005127 від 01 лютого 2022 року, відповідно до якої Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. 4.Додаток до анкети позивальника, в якій вказано, дані Відповідача та інформація про кримінальну відповідальність, та який підписаний одноразовим ідентифікатором Відповідача N823. 5.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума отриманого кредиту становить 10\~000 гривень строком на 56 днів, комісія, пов`язана із наданням кредиту становить 1500 гривень, реальна річна процентна ставка 14339%. 6.Квитанція від 01 лютого 2022 року, відповідно до якої видана сума 10 000 гривень за договором №01.02.2022-100005127 на платіжну карту. 7.Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №01.02.2022-100005127 від 01 лютого 2022 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача за кредитним договором №01.02.2022-100005127 від 01 лютого 2022 року складає: 10 000 гривень основний борг, 2300,03 гривень проценти, 1500 гривень комісія, загальна сума боргу 13800,03 гривень. 8.Довідка, в якій зазначені персональні дані Відповідача. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 01 лютого 2022 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 10 000 гривень строком на 56 днів (пункти ІІІ.1-ІІІ.5 цього Рішення). 01 лютого 2022 року Позивачем перераховано кошти у розмірі 10 000 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується квитанцією платіжної системи LiqPay (пункт ІІІ.6 цього Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на 28 березня 2022 року у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 13800,03 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 гривень, заборгованості по процентах в розмірі 2300,03 гривень та комісії в розмірі 1500 гривень (пункт ІІІ.7 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем укладено із Позивачем кредитний договір та отримано за цим договором кошти в сумі 10000 гривень, що підтверджується договором та квитанцією (пункт ІІІ.1 та ІІІ.6 Рішення) В подальшому Відповідачем не виконано умови укладено Договору та не повернуто Позивачеві отримані в кредит кошти, а також не сплачено відсотки за користування ними, що підтверджується довідкою-розрахунком (пункт ІІІ.7 Рішення). щодо комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 1500 гривень за кредитним договором №01.02.2022-100005127 від 01 лютого 2022 року. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 12300,03 гривень, що становить 89 % від суми заявлених вимог. 89 % від суми сплаченого судового збору становить 2159 гривень 10 копійок. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати , які складаються із судового збору, в сумі 2159 гривень 10 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved