Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Хустської державної нотаріальної контори про скасування обтяження нерухомого майна. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він є власником будинку за адресою [ADDRESS] . Маючи намір оформити витяг про реєстрацію місця проживання він звернувся до ЦНАПу де йому повідомили, що це неможливо, що накладене Хустською державною нотаріальною конторою 26.1.02006 р. на підставі повідомлення б/н Хустського лісокомбінату від 01.10.1991 року, власник [PERSON] . Зазначає, що дана особа ніколи не була власником будинку. У нього жодних зобов`язань немає. Також наразі Хустський лісокомбінат є припиненою юридичною особою. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. У своєму позові позивач просив суд скасувати обтяження на нерухоме майно за № 3954790, зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою 26.10.2006 р. на підставі повідомлення серія та номер б/н виданий 01.10.1991 року, видавник Хустський лісокомбінат, об`єкт обтяження [ADDRESS] . Відзиву на позов від відповідача не надходило. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. В судовому засіданні встановлено , що позивач є власником будинку за адресою [ADDRESS] ( а.с.6, 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2025. вбачається, що на будинок за адресою [ADDRESS] , Хустською державною нотаріальною конторою 26.10.2006 року накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна №3954790, на підставі повідомлення б/н, від 01.10.1991 року Хустського лісокомбінату (а.с.5) Також убачається, що діяльність Закритого акціонерного товариства фірма "Хустський лісокомбінат" ПАТ ФІРМА "ХУСТСЬКИЙ ЛІСОКОМБІНАТ", ідентифікаційний код юридичної особи 00274022. припинена 04.10.2007 року, шляхом проведення процедури банкрутства (https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/00274022/; https://opendatabot.ua/c/00274022). Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої була накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, на даний час у позивача [PERSON] немає невиконаних майнових зобов`язань перед Хустським лісокомбінатом, який взагалі є ліквідованим, а тому, існування заборони на квартиру, є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню. Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, а також відсутність заперечень щодо задоволення позову від відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved