Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У лютому 2025 року представник АТ «Таскомбанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідачка) про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, 11 листопада 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 2492679-040 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум». Відповідно до п. 1.11 розділу 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому споживчий кредит на власні потреби, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 52 450,00 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок в АТ «ТАСКОМБАНК» № [NUMBER] . Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, Позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Як наслідок, станом на 27.01.2025 року, заборгованість за Заявою-договором №2492679-040 про надання споживчого кредиту від 11 листопада 2021 року, становить 96 258,39 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 990,81 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 6,68 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 46260,90 грн. Таким чином, позичальником було порушено умови кредитного договору, а також норми чинного законодавства, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснити за його відсутності. Відповідачка відзив на позов не подала, в судове засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження, а також судові повістки, що направлялися за адресою місця реєстрації відповідачки, поверталися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд вважає повідомлення відповідачки про розгляд даної справи належним. Так, у встановлений судом строк відповідачкою відзиву на позовну заяву подано не було. Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідачки на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останньої щодо предмету спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи письмову згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи,

Outcome: partial