Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

27 листопада 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви вказує, що 10.12.2019 року між Відповідачем та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0046282 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Заяви-Договору №0046282 від 10.12.2019 року, Відповідач, підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєднався до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами Заяви Відповідачеві було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20 202,02 гривень, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 1% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №0046282 від 10.12.2019 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору (п. 11 Заяви-Договору №0046282 від 10.12.2019 року). Грошові кошти у сумі 20 202,02 гривень були зараховані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» 10.12.2019 року на картковий рахунок Клієнта, що підтверджується Випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером, копії яких додаються. Крім того, 27.01.2020 року між Відповідачем та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №1046282 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Заяви-Договору №1046282 від 27.01.2020 року, Відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі по тексту - Заява) акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами Заяви Відповідачеві було надано споживний кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 25 252,53 гривень, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 1% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №1046282 від 27.01.2020 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору. Грошові кошти у сумі 25252,53 гривень були зараховані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» 27.01.2020 року на картковий рахунок Клієнта, що підтверджується Випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером. 30.08.2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» (АТ «РВС БАНК») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» було укладено ДОГОВІР ПРО ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВА ВИМОГИ №30/08/2021-1. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами зазначеними у Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесена змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною (надалі за текстом Кредитні договори), які укладені між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» боржниками (надалі за текстом - Боржники/Боржник). Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до Відповідача (позиція №268) за Заявою-Договором № 0046282 від 10.12.2019 року на загальну суму 31 670,52 грн., в т.ч.: - Заборгованість за тілом кредиту - 15 496,01 грн.; - Заборгованість за процентами - 4 053,31 грн.; - Заборгованість за комісією - 12 121,20 грн; - Заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 грн. Також, згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до Відповідача (позиція № 269) за Заявою-Договором №1046282 від 27.01.2020 року на загальну суму 36 419,23 грн., в т.ч.: - Заборгованість за тілом кредиту - 22 928,05 грн.; - Заборгованість за процентами - 1 732,70 грн.; - Заборгованість за комісією - 11 758,48 грн; - Заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 грн. На дату звернення до суду Відповідач грошові кошти отримані в кредит не повернув проценти за користування кредитними коштами та інші платежі передбачені умовам Договору не сплатив. Станом на 09.11.2023 року заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за Заявою-Договором №0046282 від 10.12.2019 року становить 31 670,52 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 496,01 гривень; заборгованість за процентами - 4 053,31 гривень; заборгованість за комісією - 12 121,20 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень. У зв`язку з простроченням Відповідачем грошового зобов`язання в сумі 31 670,52 гривень, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 року нараховано: - 463,34 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. - 2 080,63 гривень інфляційних втрат за період з 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. Таким чином, всього до стягнення з Відповідача підлягає сума у розмірі: 31670,52 грн боргу за кредитом+ 463,34 грн. 3% річних+ 2080,63 грн інфляційних втрат, а всього разом 24214, 49 грн. Станом на 09.11.2023 року заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за Заявою-Договором №1046282 від 27.01.2020 становить 33 093,46 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 19 602,28 гривень; заборгованість за процентами - 1 732,70 гривень; заборгованість за комісією - 11 758,48 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень. У зв`язку з простроченням Відповідачем грошового зобов`язання в сумі 33 093,46 гривень, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 року нараховано: - 484,16 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. та - 2 174,11 гривень інфляційних втрат за період з 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. Таким чином, всього до стягнення з Відповідача підлягає сума у розмірі: 33 093,46 гривень боргу за кредитом + 484,16 гривень 3% річних (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) + 2 174,11 гривень інфляційних втрат, а всього разом: 35 751,73 гривень. А всього заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить:34 214,49 + 35 751,73 = 69 966,22 гривень. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 20 березня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача, в задоволенні вимог позивача у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує, що за Заявою-Договором №0046282 від 10.12.2019 АТ «РВС Банк» надав кредит у розмірі 20202, 02 грн. По цьому договору відповідачем було сплачено 8700,00 грн. Отже сума заборгованості згідно позовної заяви вже не відповідає дійсності. За Заявою-Договором №1046282 від 27.01.2020 АТ «РВС Банк» надав кредит у розмірі 25252, 53 грн. По цьому договору відповідачем було сплачено 1180,00 грн. Отже сума заборгованості згідно позовної заяви вже не відповідає дійсності. Стосовно стягнення комісії зазначив, що АТ «РВС БАНК» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховується комісія, позивачем не надано. Також, на думку відповідача, розрахунок 3 відсотків річних та інфляційних втрат є невірним та зроблений з порушенням вимог законодавства та правових позицій Верховного Суду. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. На думку відповідача позивачем не надано належного, достатнього і допустимого доказу на підтвердження факту наявності у позивача права вимоги до мене за вказаним кредитним договором, а отже відсутні підстави для стягнення з відповідача будь-якої заборгованості. 28 березня 2024 року представником позивача за допомогою системи «Електронний суд» подано до суду заяву у якій заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, з огляду на наступне. Представник позивача зазначає, що всі оплати по кредитам які були здійснені Відповідачем відображені в розрахунках заборгованості. Вважає, що таке твердження Відповідача не відповідає дійсності, оскільки крім наданих розрахунків заборгованості за укладеними Договорами були надані також виписки по картковим рахункам, які в свою чергу також підтверджують наявність заборгованості за кредитами. Відповідачем не доведено та не обґрунтовано належними та допустимими доказами, які б свідчили про порушення АТ «РВС БАНК» норм чинного законодавства при укладанні та виконанні Заяви-Договору, а умови Заяви-Договору в свою чергу відповідають та не суперечать вимогам чинного законодавства України. Крім того, в Додатках №1 до Заяв-Договорів, які є невід`ємною частиною до Заяв-Договорів, міститься вичерпна інформація щодо графіку платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, інформація щодо щомісячних платежів, які повинен сплачувати позичальник за користування кредитними коштами, а також його складові. Зауважує, що примірник таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит затверджено Постановою Правління НБУ № 49 від 08.06.2017 року. Таким чином, обчислення банківською установою загальної вартості кредиту для споживача, до складу якої входять загальні витрати за споживчим кредитом, здійснювалося відповідно до вищевказаних вимог. Вважає, що таке твердження Відповідача щодо 3 відсотків річних та інфляційних втрат не відповідає дійсності, оскільки крім наданих розрахунків заборгованості за укладеною Заявою-Договором були надані також меморіальні ордери, що підтверджують надання кредиту та виписки по картковим рахункам, які в свою чергу також підтверджують наявність заборгованості за кредитами. На дату звернення до суду Відповідач грошові кошти отримані в кредит не повернув та інші платежі передбачені умовами Заявою-Договором не сплатив. Щодо твердження Відповідача про пропуск Позивачем строків позовної давності по кожному окремо взятому платежу згідно графіку погашення кредиту, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». В свою чергу Постановою КМ України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України діє карантин. Карантин неодноразово було продовжено та він діяв до 30.06.2023 року. Таким чином, доводи Відповідача, на підставі яких він заперечує проти позову є необґрунтованими та не доведеними жодними доказами. Позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2019 року між Відповідачем та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0046282 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Заяви-Договору №0046282 від 10.12.2019 року, Відповідач, підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєднався до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами Заяви Відповідачеві було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20 202,02 гривень, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 1% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №0046282 від 10.12.2019 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору (п. 11 Заяви-Договору №0046282 від 10.12.2019 року). Крім того, 27.01.2020 року між Відповідачем та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №1046282 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Заяви-Договору №1046282 від 27.01.2020 року, Відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АКОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі по тексту - Заява) акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами Заяви Відповідачеві було надано споживний кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 25 252,53 гривень, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 1% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №1046282 від 27.01.2020 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору. 30.08.2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» (АТ «РВС БАНК») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» було укладено ДОГОВІР ПРО ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВА ВИМОГИ №30/08/2021-1. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами зазначеними у Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесена змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною (надалі за текстом Кредитні договори), які укладені між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» боржниками. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до Відповідача (позиція №268) за Заявою-Договором № 0046282 від 10.12.2019 року на загальну суму 31 670,52 грн., в т.ч.: - Заборгованість за тілом кредиту - 15 496,01 грн.; - Заборгованість за процентами - 4 053,31 грн.; - Заборгованість за комісією - 12 121,20 грн; - Заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 грн. Також, згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до Відповідача (позиція № 269) за Заявою-Договором №1046282 від 27.01.2020 року на загальну суму 36 419,23 грн., в т.ч.: - Заборгованість за тілом кредиту - 22 928,05 грн.; - Заборгованість за процентами - 1 732,70 грн.; - Заборгованість за комісією - 11 758,48 грн; - Заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 грн. Станом на 09.11.2023 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за Заявою-Договором №0046282 від 10.12.2019 року становить 31 670,52 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 496,01 гривень; заборгованість за процентами - 4 053,31 гривень; заборгованість за комісією - 12 121,20 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень. У зв`язку з простроченням Відповідачем грошового зобов`язання в сумі 31 670,52 гривень, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 року нараховано: - 463,34 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. - 2 080,63 гривень інфляційних втрат за період з 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. Крім того, станом на 09.11.2023 року заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за Заявою-Договором №1046282 від 27.01.2020 становить 33 093,46 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 19 602,28 гривень; заборгованість за процентами - 1 732,70 гривень; заборгованість за комісією - 11 758,48 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень. У зв`язку з простроченням Відповідачем грошового зобов`язання в сумі 33 093,46 гривень, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 року нараховано: - 484,16 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. та - 2 174,11 гривень інфляційних втрат за період з 30.08.2021р. по 23.02.2022 р. З метою досудового врегулювання спору ТОВ «ФК Паріс» було направлено на ім`я відповідача [PERSON] вимоги №268/3008-2, №269/3008-2 від 31.08.2021 про усунення порушення кредитних зобов`язань. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно норм викладених в ст.644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За нормою п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, ТОВ «ФК «Паріс» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідачки [PERSON] щодо погашення наявної у нього заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав альтернативного розрахунку заборгованості за договором. Крім того під час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. З огляду на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, позивач має право на стягнення з відповідачки 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, розмір якої останньою не оспорюється, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу. А тому, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Згідно зі статтями\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Крім того, частинами 1, 3\~ст.264 ЦК України\~передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Разом з тим, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020\~року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу\~строки продовжуються на строк дії такого карантину. А тому, саме з цієї дати (02.04.2020) строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651\~з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно по 30.06.2023 року. Разом з цим, відповідно\~Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~було доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого\~Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено та який діє дотепер. Також суд зазначає, що з 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до укладеного між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» договору від 10.12.2019 №0046282 визначено строк дії кредиту 12 місяців, тобто до 10.12.2020. Відповідно до укладеного між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» договору від 27.01.2020 №1046282 визначено строк дії кредиту 12 місяців, тобто до 27.01.2021. А тому у суду відсутні підстави для висновку, що ТОВ «ФК «Паріс» пропущений строк позовної давності. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved