Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за договором № 7104402 від 25.09.2023 у розмірі 22613,00 грн. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заяви зазначено, що 25.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем був укладений кредитний договір № 7104402. 31.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «СВЕАФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-22/24, відповідно до умов якого до ТОВ «СВЕАФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7104402. Після відступлення прав вимог відповідачем не здійснено сплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого він допустив заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача - адвокат Паламарчук С.В.. 09.06.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач не надав суду жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами позики, а відповідач ці кошти отримав. Окрім розрахунку заборгованості, інших доказів наявності суми боргу суду не надав. Відповідач не був належним чином повідомлений про зміну кредитора. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Ц \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 29.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №7104402 у формі електронного договору, який було підписано з використанням позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А7766». Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в загальній сумі 10000,00 грн, строком на 360 днів, з базовою процентною ставкою 1,99 % в день, стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних. Затверджено графік платежів, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішність операції за договором ТОВ «Авентус Україна» №087/20-п від 08.07.2020, ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на платіжну карту відповідача № [NUMBER] грошові кошти у розмірі, встановленому договором (10000 грн). Відповідно до розрахунку заборгованості внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у нього по кредитному договору №7104402 від 29.05.2023 виникла заборгованість у сумі 22613, 00 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 10000 грн, заборгованості по відсоткам 13713,00 грн. 31.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «СВЕАФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-22/24, відповідно до умов якого до ТОВ «СВЕАФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7104402 від 29.05.2023, що підтверджується копіями відповідного договору факторингу та витягу з реєстру боржників. З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Розмір боргу доводиться розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7104402 від 29.05.2023, який узгоджується із умовами договору. Відповідач не надав доказів про сплату боргу за кредитним договором. За таких встановлених фактичних обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved