Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , не проживала постійно із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано на ім`я її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , проте за життя залишив заповіт, за яким все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] . Вказаний заповіт є останнім і не скасованим. [PERSON] 24.02.2015 року звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. Єдиним власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за життя була [PERSON] . Після смерті [PERSON] рідний брат померлої [PERSON] взяв на себе всі турботи з приводу поховання сестри, а також звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] є рідною онукою спадкодавця [PERSON] . ЇЇ батько [PERSON] рідний син спадкодавця, помер раніше - [INFO] , тому [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.03.2023 року [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , з 11.07.2018 року. Таким чином, при оформленні спадщини після померлої [PERSON] реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем для нотаріуса підтверджує факт прийняття останньою спадщини, та при цьому відповідачка [PERSON] усунула від спадкування [PERSON] . 07.12.2023 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті померлої [PERSON] . 26.02.2024 року [PERSON] звернувся до Немишлянського районного суду м. Харкова із позовом про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини, вказуючи, що відомості про реєстрацію відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не підтверджують факту проживання останньою за цією адресою, оскільки [PERSON] орієнтовно 01.05.2018 року виїхала до РФ на навчання та після виїзду до України не поверталась. Перебуваючи в Україні відповідачка [PERSON] фактично постійно проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] просив суд, встановити факт не проживання відповідачки [PERSON] разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки це мало юридичне значення, для реалізації його спадкових прав, та в інший спосіб довести вищевказані факт не є можливим. [INFO] позивач [PERSON] помер, у зв`язку із чим у справі замінено сторону позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 року задоволено клопотання сторони позивача та витребувано докази з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а також матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON] 22.04.2024 року до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (вх. № 8110). 03.05.2025 року до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (вх. №8952). 10.05.2024 року до суду надійшла відповідь з Державної прикордонної служби України (вх. ЕП-1556). Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.05.2024 року зупинено провадження по справі до вступу спадкоємців у спадкові права та залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.11.2024 року поновлено провадження по справі. 16.12.2024 року до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2024 року замінено сторону позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.03.2025 року закрито підготовче судове засідання по справі. Представник позивача адвокат Воробйов В.В. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в призначені судові засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом направлення судових повісток та опублікуванням оголошення на офіційному сайті "Судова влада України". Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ "Укрпошта" - "адресат відсутній за вказаною адресою". Про причини своєї неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів\~ст. 178 ЦПК України, не подала, ніяких клопотань на адресу суду не направляла З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п.п. 2 та 7 ч. 2\~ЦПК України\~учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В даному випадку відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки "адресат відсутній за вказаною адресою". Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 26.12.2024 року (вх. №28283) про розгляд справи без її участі та визнання позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, судом встановлені наступні фактичні обставини. У частині першій\~статті 4 ЦПК України\~зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим в м. Харкові, актовий запис про народження №1252/7446 від 02.12.1948 року /а.с. 13/. Відповідно до копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.09.1970 року, [PERSON] , 1944 року народження, та [PERSON] , 1948 року народження, уклали шлюб 04.09.1970 року, актовий запис № 5404. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " /а.с. 14/. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , виданим в Палаці новороджених в м. Харкові 14.03.1972 року /а.с. 21/. 20.10.1998 року [PERSON] було придбано будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомості №2-203 від 20.10.1998 року укладеного на Харківській товарній біржі /а.с. 15/. [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №2166 від 06.02.2015 року та видано свідоцтво про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 06.02.2015 року серії [NUMBER] /а.с. 16/. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №6841 від 11.05.2020 року та видано свідоцтво про смерть Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.05.2020 року серії [NUMBER] /а.с. 18/. За життя [PERSON] залишив заповіт від 28.02.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Полехіною А.М. та зареєстрований в реєстрі за №780, відповідно до якого, на випадок своєї смерті все своє майно, на день смерті заповів [PERSON] , [INFO] /а.с. 17/. Так, із матеріалів спадкової справи №155/2015, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 24.02.2015 року [PERSON] звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини /а.с. 68/. Проте, як вбачається із матеріалів спадкової справи свідоцтво про право на спадщину, зокрема на буд. [ADDRESS] , [PERSON] не отримала. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 213 від 03.02.2023 року та видано свідоцтво про смерть Новобоварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.02.2023 року серії [NUMBER] /а.с. 12/. [PERSON] є братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським РАЦС м. Харкова, актовий запис про народження №190 від 06.02.1951 року /а.с. 11/. [PERSON] надано до матеріалів справи копію договору-замовлення №000113 на організацію поховання [PERSON] та рахунок-оплату /а.с. 38-39/ на підтвердження організації поховання спадкодавиці. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщевої П.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті його рідної сестри [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Харкові /а.с. 83/. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 року №279/02-31, приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщевої О.А., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] заповіту не залишила, рідні брати та сестри відносяться до другої черги спадкування. Фактично прийняла спадщину (була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем) онука спадкоємця [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги. Крім того, договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений 20.10.1998 року Харківською товарною біржею, проте він нотаріально не посвідчений /25/. 26.02.2024 року [PERSON] , у зв`язку із відмовою у вчиненні нотаріальних дій звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на те, що онука спадкодавиці [PERSON] - [PERSON] , яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки зареєстрована із спадкодавицею [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживала та приблизно з 01.08.2018 року виїхала до РФ на навчання та по теперішній час не повернулась, а отже не може вважатися такою, що прийняла спадщину після [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 6075 від 11.05.2024 року та видано свідоцтво про смерть Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.05.2024 року серії [NUMBER] /а.с. 155/. За життя [PERSON] залишив заповіт від 28.04.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Галіщевою О.А. та зареєстрований в реєстрі за №204, відповідно до якого на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] /а.с. 156/. Так, із матеріалів спадкової справи №29/2024, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 24.05.2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщеовї О.І. із заявою про прийняття спадщини /а.с. 124/. Інші особи від прийняття спадщини відмовились /а.с. 125/ Відповідно до положень статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Таким чином, [PERSON] , замінила [PERSON] в якості його правонаступника в розгляді даної справи про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.12.2002 року відділом актів громадянського стану Московського районного управління юстиції [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №1291 /а.с. 20/. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є онукою спадкодавці [PERSON] . Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] , прописаними в ній значаться: [PERSON] з 05.11.2002 року, [PERSON] з 05.01.1999 року, [PERSON] з 05.01.1999 року та [PERSON] /а.с. 33-36/. Відповідно до Довідки Фрунзенської районної ради від 03.06.2004 року про склад сім`ї за адресою: [ADDRESS] , прописані та мешкають: [PERSON] , 1944 року народження, [PERSON] , 1948 року народження (дружина) та [PERSON] , 1972 року народження (син /а.с. 27/. Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 07.03.2023 року з Реєстру територіальної громади м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Турбінна, буд. 6, зареєстровані [PERSON] з 11.07.2018 року та [PERSON] /а.с. 23/. Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.02.2024 року за адресою: [ADDRESS] , з 11.07.2018 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] /а.с. 44/. Відповідно до копії Довідки ДП "Харківське управління спеціалізованих і монтажних робіт ВАТ "Теплоенергомонтаж" від 20.04.2004 року № 186 наданій [PERSON] , [PERSON] проживає та зареєстрована постійно за адресою: [ADDRESS] . Її донька [PERSON] , [INFO] , проживає з нею за вказаною адресою без реєстрації /а.с. 37/ Відповідно до копії Довідки №273 від 13.09.2021 року, виданої [PERSON] , ДБПОЗ Ростовської області "Ростовський технологічний технікум сервісу", остання навчається в ДБПОЗ Ростовської області "Ростовський технологічний технікум сервісу" з 02.09.2019 року, строк навчання 2 роки 10 місяців по 30.06.2022 року включно /а.с. 26/. Суд не приймає до уваги надану стороною позивача копію довідки ДП "Харківське управління спеціалізованих і монтажних робіт ВАТ "Теплоенергомонтаж" від 20.04.2004 року № 186 та копію Довідки ДБПОЗ Ростовської області "Ростовський технологічний технікум сервісу" №273 від 13.09.2021 року, оскільки представником позивача не зазначено про походження вказаних доказів та яким чином вони були отримані. Разом з тим, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 25.03.2024 року Державною прикордонною службою України надано відповідь №7315 від 22.04.2024 року за період з 08.11.2017 року по 09.05.2024 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] , 12.08.2018 року виїхала до РФ через пункт пропуску "Гоптівка". Дані про повернення на територію України [PERSON] у вказаній довідці відсутні /а.с. 94/. Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила суду, що вона та спадкодавиця [PERSON] були сусідами. Свідок зазначила, що знала, що в [PERSON] є син, проте вона не знала, що в нього є дитина, спадкодавиця про це ніколи не розповідала. Також свідок вказала, що за адресою: [ADDRESS] , проживали [PERSON] , її чоловік та син, про онуку вона не знала та ніколи не бачила. До [PERSON] заходила рідко, приблизно 1 раз на рік, та на її похованні не була. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є донькою позивачки [PERSON] , пояснила суду, що спадкодавиця [PERSON] була її бабусею. Також, свідок вказала, що за адресою: [ADDRESS] , мешкала [PERSON] , з чоловіком та сином, чи мешкала там дружина сина та її донька свідок не пам`ятає, на момент смерті [PERSON] мешкала одна. Її онуку [PERSON] свідок ніколи не бачила, з бабусею вона не проживала, де вона мешкала свідку не відомо. Також свідок вказала, що на похованні бабусі не була присутня, оскільки почалася війна та вона поїхала. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що родину [PERSON] знала давно, вони були сусідами через вулицю. За адресою: [ADDRESS] , проживала спадкодавиця [PERSON] , її чоловік та син, потім чоловік та син вони померли, та [PERSON] мешкала сама. Свідок вказала, що знала, що син спадкодавиця був одружений та що в нього є донька, проте ніколи доньку не бачила, де вона мешкала їй не відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що спадкодавицю [PERSON] знає давно, також знає, що в неї був чоловік та син, але свідок не була з ними знайома. Проте, що у сина спадкодавиця була дружина та донька не знала, онуку спадкодавці ніколи не бачила. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст.\~1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Приписами ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з п. 3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт постійного\~проживання спадкоємця\~зі спадкодавцем\~на момент\~відкриття спадщини\~підтверджується: витягом\~з реєстру\~територіальної громади; довідкою\~про реєстрацію\~місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо). Відповідачка [PERSON] на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою спадкодавиці, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується зібраними по справі доказами. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 року №279/02-31, приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщевої О.А., однією із причин відмови стороні позивача у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , після смерті спадкодавиці [PERSON] є відсутність заповіту, рідні брати та сестри відносяться до другої черги спадкування. Фактично прийняла спадщину (була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем) онука спадкоємця [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги /а.с. 25/. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Дослідженими судом доказами, зокрема показаннями свідків та відповіддю за №7315 від 22.04.2024 року з Державної прикордонної служби, підтверджено факт постійного не проживання [PERSON] за місцем своєї реєстрації протягом тривалого часу у зв`язку із перетином в серпні 2018 року державного кордону України. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, оскільки в ході розгляду даної справи знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами факт того, що відповідачка [PERSON] 12.08.2018 році виїхала за межі території України та в зворотному напрямку не повернулась, суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту не проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] зі спадкодавицею [PERSON] яка померла [INFO] , на момент її смерті підлягає задоволенню. Стосовно позовної вимоги про визнання [PERSON] такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною першою\~статті 1222 ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.\~1262\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1\~статті 1266 ЦК України\~передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, позивачка [PERSON] має право на спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] як спадкоємець 2 черги. Відповідачка [PERSON] має право на спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] як спадкоємець 1 черги. Виникнення у [PERSON] права на спадкування за законом, залежить від дій спадкоємиці попередньої черги [PERSON] та, лише у разі відмови її від спадщини, неприйняття нею спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, як правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця. Відповідно до\~статей 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання тим процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Під час розгляду справи, встановлено, що відповідачка [PERSON] виїхала за межі України в 2018 року, тобто до смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , та до часу відкриття спадщини, сторона позивача в судовому засіданні вказала, що зв`язку з відповідачкою не підтримує та про смерть [PERSON] відповідачку не повідомляла та стороні позивача не відомо чи обізнана відповідачка про смерть спадкодавиці [PERSON] та відкриття спадщини. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно з яким у зв`язку з воєнною агресію Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений. Тож, в Україні продовжує діяти воєнний стан, що також може свідчити про неспроможність відповідачки через вказані обставини скористатися своїм правом на прийняття спадщини після померлої [PERSON] .. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що рішення в цій частині може вплинути та обмежити права відповідачки [PERSON] , суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання відповідачки такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки під час розгляду даної справи не знайшов підтвердження належними та допустимими доказами факт того, що [PERSON] обізнана про відкриття спадщини, не прийняла спадщину чи відмовилась від спадщини. Також, суд зазначає, що не дає оцінки по суті позовних вимог відносно другого відповідача [PERSON] , оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги до неї фактично не пред`явлені. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного і

Outcome: partial