Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів згідно рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 грудня 2014 року, а саме: стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07.12.2014 року було стягнуто з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у фіксованому розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 03.10.2014 року і продовжуючи до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO] . Водночас, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку підвищився, ціни на продукти та одяг зросли, дитина потребує витрат на навчання, книги, розвиваючі зайняття, кошти на які позивач забезпечує самостійно, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, рішення суду про стягнення аліментів наразі не виконує, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 69000,00 грн. Оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір аліментів 1000 грн є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 39). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 вересня 2024 року позивачем подано позовну заяву (вх. № 36888 від 09.09.2024 року), в новій редакції, яка відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 40-48). Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.49). Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подано до суду заяву (вх. № 6842 від 24.02.2025 року) про розгляд справи за відсутності позивача та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.70). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 68, 76) причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 грудня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.04.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 132, розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2014 року і продовжуючи до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 14-16). Позивач внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.04.2022 року (а.с. 17). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільшанського районного управління юстиції Діордієвим Р.С. від 23.01.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/404/3349/ виданого 13.01.2015 року Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2014 року і продовжуючи до виповнення дитині повноліття до 20.10.2029 року (а.с. 20). Згідно розрахунку наданого старшим державним виконавцем Гірник Ганною Іванівною заборгованість по аліментам станом на 01.07.2024 року становить 69000,00 грн (а.с. 19). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. За вимогами частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вказаної норми, аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того із батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває. Таким чином, зазначеним вище положеннями Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу платника чи у твердій грошовій сумі) поставлений у залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В свою чергу, частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки). Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.11.2018 року (справа №372/2393/17). За роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Враховуючи зміст статтей 181, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Статтями 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено що у 2024, 2025 роках прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень. За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2014 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 07 грудня 2014 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини та не повністю відповідає вимогам статті 141 Сімейного кодексу України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини. Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку допомогу надати, а також те, що позивач просить стягнути аліменти у розмірі, не більшому ніж визначено статтею 183 Сімейного кодексу України, а саме у розмірі частки на одну дитину. Таким чином, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2014 року з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на 1/4 частку від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до [INFO] , тобто до повноліття сина, [PERSON] , [INFO] . У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, виконавчий лист по справі №404/8418/14, номер провадження 2/404/3349/14 суд відкликає. Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, його гармонійного розвитку. В будь-якому випадку, відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, враховує, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у відповідності до вимог частин першої та другої, шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved