Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

18 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у період з 2009 по 2012 рік проживав із відповідачкою однією сім`єю. У цей час, а саме [INFO] , у сторін народився син - [PERSON] . За словами позивача, у квітні 2012 року відповідачка повідомила про намір поїхати на заробітки до російської федерації. Попри його заперечення, одного дня він повернувся з роботи й виявив її відсутність - із того часу вона не повернулася, жодного разу не вийшла на зв`язок, не телефонувала, не цікавилася долею дитини. Позивач звертався до правоохоронних органів, однак будь-якої інформації про місце перебування відповідачки отримати не вдалося. У зв`язку з тривалою її відсутністю, у 2019 році [PERSON] уклав новий шлюб. Позивач наголошує, що протягом усього часу після від`їзду відповідачка жодним чином не брала участі у житті сина, не займалася його вихованням і не сприяла розвитку. На його думку, таке самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді від 04.03.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоч про день час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. Представниця третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи без участі її участі, висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач [PERSON] , проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] , з червня 2009 року. [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.01.2020 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 36 від 10.08.2010 року зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області. Позивач та відповідачка проживали разом із сином до квітня 2012 року. Після цього відповідачка залишила місце спільного проживання. Лише одного разу восени 2012 року вона зателефонувала позивачу, повідомивши, що заробить грошей і повернеться до нього та сина. Відтоді сторони більше не спілкувалися, відповідачка до дитини не приїжджала та участі в його житті не брала. Крім того, позивач переїхавши до міста Обухів, Київської області звертався до місцевого відділу поліції з метою встановлення місцезнаходження відповідачки, однак її місце перебування встановлено не було. Не дочекавшись жодних підтверджень чи зворотного зв`язку, у 2019 році позивач уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серії [NUMBER] від 30.10.2019 року. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради № 99 від 11.02.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про його життя та здоров`я, не займається вихованням, матеріально не допомагає, не цікавиться розвитком [PERSON] , не телефонує. За інформацією Обухівського РУП ГУНП в Київській області, громадянка [PERSON] в 2013 році виїхала до республіки Казахстан на постійне місце проживання. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] сам займається вихованням та утриманням неповнолітньої дитини, створив всі необхідні умови для проживання, забезпечує дитину різним сезонним одягом та взуттям, засобами гігієни, предметами побуту. Неповнолітній [PERSON] , навчається у дев`ятому класі Академічного ліцею № 4 Обухівської міської ради Київської області. За інформацією, наданою дирекцією ліцею, [PERSON] зарекомендував як дисциплінований учень. Найбільший інтерес проявляє до уроків технологій мистецтва, основ здоров`я та фізичної культури, з яких має високі навчальні досягнення. [PERSON] життєрадісний, веселий, доброзичливий. З повагою відноситься до товаришів і старших себе, підтримує дружні стосунки з однокласниками та учнями інших класів. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області 31.01.2025 року. Колегіально прийнято рішення про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав матері. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Поведінка відповідача, яка тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує її, не утримує матеріально, що свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час розгляду справи судом встановлений факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, що підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи доказів у справі, тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Як вже зазначалось, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Саме такий висновок зроблено у відповідних постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц. За абз. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З урахуванням наведеного та інтересів малолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення матері від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини доведено вищевказаними доказами та не заперечується відповідачко. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved