Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2023 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що на даний час сторони спільно не проживають, відповідач не надає матеріальної допомоги позивачу, а сама вона не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років та отримує лише державну допомогу у розмірі 860 грн. щомісячно, інших джерел доходу не має, просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 25.04.2025 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-6). Діти проживають разом з позивачем, що не оспорювалось сторонами. Відповідно до ст. 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 4 ст.\~84\~СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі № 750/9224/16-ц. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право визначення способу стягнення аліментів належить стягувачу. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, має змогу працювати, а позивач у зв`язку з доглядом за дітьми, одному з яких менше трьох років, немає змоги працювати і утримувати себе. При цьому, суд враховує матеріальний стан, стан здоров`я відповідача, відсутність інших осіб на утриманні, так як при визначенні розміру аліментів береться до уваги можливість надання такої допомоги чоловіком, а також те, що стягнення з відповідача аліментів на дружину по даній справі буде носити обмежений у часі період та є обов`язком чоловіка по допомозі дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за спільною дитиною, яка не досягла трирічного віку. Виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню в розмірі 1/6 частки доходів, зважаючи на відсутність доказів того, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста\~статті 141 ЦПК України). Оскільки згідно з вимогами пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved