Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про включення до складу спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив включити до складу спадкового майна, що успадковується - сином [PERSON] , за померлим [INFO] батьком [PERSON] 1/2 частку приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; - 1/2 частку господарської будівлі (гараж-майстерні) площею 204,7 кв.м., за адресою [ADDRESS] ; - 1/2 частку нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв.м. магазин "Автосвіт", що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; - 47/50 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , спадковим майном по померлому [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; - 1/4 частку господарської будівлі (гараж-майстерні) площею 204,7 кв.м., за адресою [ADDRESS] ; - 1/4 частку нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв.м., магазин "Автосвіт" за адресою [ADDRESS] ; - 47/100 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом по померлому [INFO] батькові [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що після смерті батька позивача відкрилася спадщина, частина якої була успадкована на підставі договору про поділ спадщини від 16 серпня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Мойсеєнко Г.Л. Інша частина спадкового майна, що перебувала в статусі спільної власності подружжя до загального обсягу спадщини по померлому [INFO] [PERSON] не була включена і залишилась формально у власності відповідачки [PERSON] . Отже, згідно договору про поділ спадщини від 16.08.2022 до спадкового майна по померлому [INFO] [PERSON] було включено: 3/50 (три п`ятдесятих) частки домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0256 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8302, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кафе «Вареники», розташоване за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1701 га., що розташована за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 0525610100:01:003:0154; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0906 га., що розташована за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 0520655900:02:007:0455; транспортний засіб марки (моделі) DAIMLER-BENZ D. 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; гараж № [NUMBER] , що розташований за адресою [ADDRESS] . Зазначив, що [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 22 лютого 2003 року. Таким чином, перебуваючи у шлюбі в [PERSON] виникло право власності на кілька об`єктів нерухомого майна, які не були включені до переліку спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] та не були включені до договору про поділ спадщини від 16.08.2022 до спадкового майна по померлому [PERSON] , а, саме: приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. за адресою [ADDRESS] , яке [PERSON] отримала у власність 25.05.2007; господарська будівля (гараж-майстерня) площею 204,7 кв.м, за адресою [ADDRESS] , яку [PERSON] отримала у власність 06.04.2008 року; нежиле приміщення загальною площею 207,5 кв.м, магазин "Автосвіт" за адресою [ADDRESS] , яке [PERSON] отримала у власність 23.09.2010; 47/50 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яку [PERSON] отримала у власність 05.07.2012. Отже, набуваючи у власність майно, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України). Позивач вказує, що здійснюючи оформлення прав власності на спадкове майно нотаріус не включила перелічені вище об`єкти, що були в спільній власності подружжя і зареєстровані на одного із членів подружжя, до складу спадщини по померлому [INFO] [PERSON] . А на окрему заяву про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, що перебувало у спільній власності подружжя, але було зареєстроване на відповідачку [PERSON] , нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Але відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] [INFO] , є рідним сином спадкодавця [PERSON] [INFO] . В зв`язку з вище вказаним позивач звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією досягнути згоди з питань поділу спадкового майна, що не відображене в договорі про поділ спадщини, однак після тривалих обіцянок отримав відмову. Також позивач звернувся безпосередньо до нотаріуса, в якої відкрита спадкова справа, також отримав відмову. Саме тому, [PERSON] вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. 09.01.2025 року за вхід.№157 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказала, що ознайомившись із позовною заявою та додатками до неї, вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідач звертає увагу суду на те, що заявлені позовні вимоги [PERSON] вже були предметом розгляду у справі №153/826/23, в якій позивачу в задоволенні позовних вимог було відмовлено, яке набрало законної сили. Отже, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім цього, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини 26.03.2021. На момент звернення до нотаріуса Нестеренко В.М., який тривалий час проживає у місті Ямпіль Вінницької області, достовірно знав про те що його батько [PERSON] (спадкодавець) та дружина батька [PERSON] здійснювали кожен самостійно підприємницьку діяльність, доходи від якої вважали особистою приватною власністю кожного з них. Про наявність усього нерухомого майна, яке було зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] позивач [PERSON] достовірно знав, ще за життя спадкодавця [PERSON] . Про це свідчить також і наявність у спадковій справі №249/2020 відповідних витягів із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долучених до справи нотаріусом. Отже, за усною домовленістю спадкоємець [PERSON] не мав пред`являти будь яких претензій до спадкоємця [PERSON] , оскільки остання, підписавши договір про поділ спадщини, відмовилась від будь-яких претензій щодо житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою, що розміщені у смт.Стрижавка Вінницької області а також щодо автомобіля DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску та гаража № [NUMBER] у місті Ямпіль Вінницької області. В зв`язку з вище викладеним, спадкоємець [PERSON] до грудня 2024 року не подавав жодних заяв нотаріусу про включення до складу спадщини іншого майна, яке могло бути спірним, не оскаржував будь-яких дій нотаріуса. Отже, позивач погоджувався із переліком майна включеним нотаріусом до спадкової маси та проведеним розподілом цього майна. У зв`язку із цим заявляє про сплив загальної позовної давності до заявлених позивачем вимог на підставі положень ст.257, ч.4 ст.267 ЦПК України. Щодо обставин справи відповідач вказує, що 22.02.2003 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Приватним нотаріусом Мойсеєнко Г.Л. відкрито спадкову справу №249/2020 (спадкодавець [PERSON] ) за якою спадкоємцями є дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] . За домовленістю між [PERSON] та [PERSON] нотаріусом було укладено договір про поділ спадщини, а саме майна, яке було зареєстроване на праві власності на час смерті за спадкодавцем [PERSON] . Загальний перелік спадкового майна, що підлягала розподілу між спадкоємцями: приватний будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] (придбаний за час перебування у шлюбі на ім`я спадкодавця, підлягав розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в спільному майні подружжя); Земельна ділянка площею 0,0906 га, що розташована за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 0520655900:007:0455) (придбано за час перебування у шлюбі на ім`я спадкодавця підлягала розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в спільному майні подружжя); Транспортний засіб DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (придбано за час перебування у шлюбі на ім`я спадкодавця підлягав розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в спільному майні подружжя); Кафе «Вареники», розташоване за адресою [ADDRESS] (придбано за час шлюбу по 1/2 частці подружжям. 1/2 частка що належала спадкодавцю підлягала розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в спільному майні подружжя); частка земельної ділянки площею 0.1701 га, належна спадкодавцю, розташована за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 0525610100:01:003:0154) підлягала розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в спільному майні подружжя; Гараж [ADDRESS] (придбано за час перебування у шлюбі на ім`я спадкодавця, підлягав розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] . B спільному майні подружжя); причіп автомобільний транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8302, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (придбано за час перебування у шлюбі на ім`я спадкодавця підлягав розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в спільному майні подружжя); 3/50 частки житлового будинку, розміщеного за адресою [ADDRESS] (частка придбана за час перебування у шлюбі на ім`я спадкодавця, розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] у спільному майні подружжя); частка магазину « [INFO] » придбана у шлюбі із спадкодавцем 46.57 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] (придбано за особисті кошти [PERSON] - у разі не доведення цього факту перед судом, підлягала розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в цьому спільному майні подружжя); частка приміщення для здійснення підприємницької діяльності 76 кв.м., [ADDRESS] (придбано за особисті кошти [PERSON] , у разі не доведення цього факту перед судом, підлягала розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в цьому спільному майні подружжя); частка приміщення гараж майстерня 204,7 кв.м. розміщена [ADDRESS] (придбано за особисті кошти [PERSON] , у разі не доведення цього факту перед судом, підлягала розподілу між спадкоємцями з урахуванням частки [PERSON] в цьому спільному майні подружжя); земельні ділянки по [ADDRESS] (згідно Державного акту І-ВН № 057436 від 03.04.1996) та [ADDRESS] (згідно договору купівлі-продажу від 25.12.2002 № 3806) що знаходяться в місті Ямпіль, набуті в особисту приватну власність до шлюбу зі спадкодавцем та не підлягали включенню до спадкового майна підлягала розподілу між спадкоємцями). Внаслідок нотаріально посвідченого договору про поділ спадщини від 16.08.2022 [PERSON] отримала: 3/50 будинку по [ADDRESS] (частка що належала спадкодавцю). Поділ цієї частки мав би відбуватись з урахуванням частки в спільному майні подружжя [PERSON] у 3/50 цього будинку; Земельну ділянку [ADDRESS] (нотаріус розподілив цю земельну ділянку [PERSON] , хоча згідно Державного акту I-BH № 057436 від 03.04.1996 вона вже перебувала у її особистій приватній власності); Причіп автомобільний 2014 року випуску. Поділ цього майна мав би відбуватись з урахуванням частки в спільному майні подружжя [PERSON] ; 1/2 частка кафе « [INFO] » [ADDRESS] (хоча матеріалами справи №153/826/23 підтверджується факт придбання цієї частки кафе [PERSON] як майно придбане за особисті власні кошти, тобто вже було в особистій приватній власності [PERSON] (Документи на підтвердження цього факту знаходяться у матеріалах справи); 1/2 земельної ділянки [ADDRESS] (в результаті чого нотаріусом порушено право інших співвласників цієї земельної ділянки). А на той час, спадкоємець [PERSON] отримав за спадковим нотаріальним в договором: Приватний будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (без урахування у ньому частки в спільному майні подружжя [PERSON] ); земельну ділянку з спорудами за адресою [ADDRESS] (без урахування у ній частки в спільному майні подружжя [PERSON] ); Транспортний засіб DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (без урахування у ньому частки в спільному майні подружжя [PERSON] ); Гараж №2, що розташований за адресою [ADDRESS] (без урахування у ньому частки в спільному майні подружжя [PERSON] ); 1/2 частку кафе « [ADDRESS] (без урахування у ньому частки в спільному майні подружжя [PERSON] ); 1/2 земельної ділянки [ADDRESS] (в результаті чого нотаріусом порушено право інших співвласників цієї земельної ділянки). Але на такий розподіл [PERSON] погодилась з урахуванням того, що інший спадкоємець [PERSON] визнавав інше нерухоме майно, яке оформлене (дооформлене) [PERSON] на своє ім`я за час шлюбу із спадкодавцем як таке, що є особистою приватною власністю [PERSON] , що набуте нею за кошти від її підприємницької діяльності. Вказує, що [PERSON] на час укладення нотаріально посвідченого договору достовірно знав про наявність цього нерухомого майна належного [PERSON] і на той час не заявляв про свої права на таке майно, та про включення цього майна до спадкового майна, тому воно і не було включено до укладеного договору про нотаріальний розподіл спадкового майна. В іншому випадку [PERSON] ніколи б не погодилась на укладення такого договору, який є явно несправедливим щодо її частки на спадщину, за якою вона отримала фактично лише автомобільний причіп 2014 року випуску та 3/50 частки будинку по [ADDRESS] (з якої 1/2 частки є її частка за законом). Таким чином, порушуючи усні домовленості із [PERSON] , спадкоємець [PERSON] звернувся до суду та безпідставно бажає отримати майно, яке ніколи не належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. При поділі спадкоємцями вищевказаного майна сторони враховували, що спадкодавець [PERSON] та його дружина [PERSON] на час укладання шлюбу 22.02.2003 і до часу смерті [PERSON] були фізичними особами-підприємцями і здійснювали свою самостійну підприємницьку діяльність, від якої отримували дохід. Отже, дохід від підприємницької діяльності під час шлюбу вони вважали своєю особистою приватною власністю, оскільки здійснювали придбання нерухомого та рухомого майна кожен на свій особистий розсуд за рахунок своїх доходів. Вказане підтверджується тим, що [PERSON] орендував за плату для здійснення своєї підприємницької діяльності нерухоме майно, що належало на праві приватної власності [PERSON] , зокрема приміщення магазину « [INFO] » та гараж майстерню в місті Ямпіль. Отже, за усною домовленістю спадкоємець [PERSON] не мав пред`являти будь яких претензій до спадкоємця [PERSON] , оскільки остання підписавши договір про поділ спадщини, відмовилась від будь яких претензій щодо житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою, що розміщені у смт.Стрижавка Вінницької області, а також щодо автомобіля DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску та гаража № [NUMBER] місто Ямпіль Вінницької області. Також, відповідач вказує, що кафе « [INFO] » у місті Ямпіль було придбано на ім`я спадкодавця за рахунок особистих коштів [PERSON] та особистих коштів [PERSON] . Про це було добре відомо [PERSON] , тому він і погодився на розподіл кафе «Вареники» по 1/2 його частині. Таким чином, пред`явивши позовні вимоги і звернувшись до суду [PERSON] порушив досягнуті усні домовленості між спадкоємцями та безпідставно бажає отримати майно, яке ніколи не належало спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Таким чином, усе майно, яке набуте [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] є її особистою приватною власністю, оскільки воно придбане за рахунок її особистих коштів (у тому числі доходів від підприємницької діяльності, здачу в оренду майна, позичкових коштів). Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Вище вказані обставини, підтвердженні справою Ямпільського районного суду Вінницької області №153/826/23, [PERSON] було надано докази здійснення підприємницької діяльності та отримання доходу від цієї діяльності, а також докази щодо належності на праві особистої приватної власності кожного об`єкта нерухомого майна. Ці докази підтверджували відсутність підстав для визнання їх спільною сумісною власністю подружжя, а також спростовували розміри заявлених позивачем часток. Що стосується твердження позивача про не включення нотаріусом до складу спадщини майна, яке позивач вважає спільною сумісною власністю спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] , то відповідно до ст.1278 ЦК України частки спадкоємців у спадщині є рівними. У випадку коли між спадкоємцями є спір щодо складу спадщини (спадкової маси) та її розподілу, нотаріус не має права укладати договір про поділ спадщини, оскільки це вплине на розміри часток спадкоємців. У такому разі нотаріус мав відмовити спадкоємцям у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язаний був роз`яснити їм право на звернення до суду. Зазначає, що позивач [PERSON] до грудня 2024 року не подавав жодних заяв нотаріусу про включення до складу спадщини іншого майна, яке могло бути спірним, не оскаржував будь-яких дій нотаріуса. Відповідно, позивач погодився із переліком майна включеним нотаріусом до спадкової маси та проведеним розподілом цього майна. Нотаріус при вчиненні нотаріальних дій у спадковій справі у відповідності до положень Наказу МЮУ №296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не визначив загальний перелік спадкового майна, що підлягав розподілу (спадкову масу) (п.3.27 глави 10 розділу ІІ); не витребував необхідні відомості та документи, що були необхідні для вчинення нотаріальних дій (п.1 Глави 7 розділу 1); не роз`яснив [PERSON] її права та не видав їй свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя (Глава 11 розділу ІІ); не встановив волевиявлення та однакового розуміння сторонами значення умов правочину та його правових наслідків (п.1 Глава 6), що потягло за собою звернення сторін до суду; виявивши, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії, нотаріус не виконав свого обов`язку повідомити про це сторони та не вжив заходів щодо скасування нотаріальної дії (п.1 Глава 15). У зв`язку із вищевикладеним нотаріусом було вчинено нотаріальну дію та укладено договір про поділ спадщини між спадкоємцями, який вчинено з порушенням вимог Поряду вчинення нотаріальних дій, є таким що укладений на шкоду спадковим інтересам [PERSON] та є явно несправедливим по відношенню до цього спадкоємця. Також, відповідач звертає увагу суду на обставини придбання майна зазначеного у заявлених позовних вимогах вказуючи - усе майно набуте за час шлюбу із [PERSON] було придбане [PERSON] за її кошти від підприємницької діяльності, що належали їй особисто, а саме: будинок, що розміщений за адресою [ADDRESS] , за яким позивачем заявлено позовну вимогу про визнання за ним 47/100 частки домоволодіння (право власності зареєстроване 05.07.2012 згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] виданого виконкомом Ямпільської міської ради у розмірі 47/50 частки видане на ім`я [PERSON] ); земельна ділянка за адресою [ADDRESS] набута у власність [PERSON] 25.03.1996, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ВН №057436 від 03.04.1996, згодом після змін в законодавстві та виготовлення технічної документації на земельну ділянку за вищевказаним державним актом було зареєстровано в ДЗК дану земельну ділянку в межах фактичного землекористування, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 0525610100:01:003:0232 та 02.12.2015 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] . Отже, вищевказана земельна ділянка фактично набута [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] 23.06.1995 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] набула право власності на 1/2 старого будинку загальною площею 52,1 м.кв. 21.05.1996 рішення виконкому Ямпільської міської ради №154 [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS] . 25.04.2003 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] набув право власності на 1/2 частину старого будинку загальною площею 52,1 м.кв. Згідно довідки-характеристики КП ЯРБТІ №954 від 13.10.2008 [PERSON] та [PERSON] були співвласниками будинку загальною площею 52,1 м.кв. по [ADDRESS] . 04.10.2011 [PERSON] подано до ДАБІ повідомлення про початок виконання будівельних робіт в [ADDRESS] щодо будівництва нового житлового будинку з мансардою площею 174 м.кв. 21.06.2012 рішенням №231 виконкому Ямпільської міської ради було вирішено оформити [PERSON] право власності на 47/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] ; оформити [PERSON] право власності на 3/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] . За вказаними рішеннями 05.07.2012 видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно. За час свого життя [PERSON] ніколи не оспорював розмір своєї особистої частки 3/50 у вищевказаному нерухомому майні оскільки будівництво велось за особисті її кошти, якій належить 47/50 частки будинку. Згідно договору про поділ спадщини від 16.08.2022 - 3/50 частки вищевказаного будинку перейшло у власність відповідачу. Отже, заявлені вимоги про визнання за позивачем 47/50 частки домоволодіння розміщеного по [ADDRESS] є безпідставними. Магазин «Автосвіт» по [ADDRESS] , за яким заявлено позовну вимогу про визнання за позивачем 1/4 частки приміщення магазину площею 207,5 м. кв. (право власності зареєстроване 08.11.2010 згідно свідоцтва про право власності виданого виконкомом Ямпільської міської ради 05.11.2010 на ім`я [PERSON] ). 17.03.2000 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] набула у власність цілий магазин « [INFO] » по [ADDRESS] загальною площею 125,6 кв.м. 18.09.2010 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] набула у власність 11/50 частин магазину « [INFO] » по [ADDRESS] загальною площею 46,57 кв.м. Придбання майна здійснено за особисті її кошти, що набуті в ході її підприємницької діяльності. Приміщення магазину у [PERSON] з 2003 орендував за плату відповідно до укладеного договору оренди [PERSON] . Через необхідність об`єднання цих двох частин було виготовлено нову технічну документацію КП «ЯРБТІ» та 08.11.2010 зареєстровано право власності на нежиле приміщення магазин « [INFO] » по [ADDRESS] . Крім цього, внаслідок помилки нотаріуса при укладанні договору про поділ спадщини спадкоємці [PERSON] та [PERSON] отримали у власність по одній другій частині земельної ділянки площею 0,1701 га. по [ADDRESS] (кадастровий номер 0525610100:01:003:0154). Отже, заявлені вимоги про визнання за позивачем однієї четвертої частки приміщення магазину « [INFO] » по [ADDRESS] є безпідставними. Земельна ділянка по [ADDRESS] набута у власність [PERSON] 25.03.1996, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю І-ВН №057436 від 03.04.1996. Згодом, після змін в законодавстві та виготовлення технічної документації на земельну ділянку за вищевказаним державним актом було зареєстровано в ДЗК дану земельну ділянку в межах фактичного землекористування, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 0525610100:01:003:0232 та 02.12.2015 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] . На вказаній земельній ділянці в подальшому було збудовано приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. відповідно до рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради №229 від 18.06.2002 «Про дозвіл на будівництво господарської будівлі по [ADDRESS] [PERSON] ». Вищевказана земельна ділянка фактично набута [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] . Будівництво цього об`єкту нерухомого майна здійснено за особисті кошти [PERSON] . Отже, заявлені вимоги про визнання за позивачем 1/4 частки приміщення для підприємницької діяльності по [ADDRESS] є безпідставними. Господарська будівля (гараж-майстерня) площею 204,7 кв.м., що розміщена по [ADDRESS] , за яким позивачем заявлено позовну вимогу про визнання за ним 1/4 частки приміщення, право власності зареєстроване 06.04.2008 згідно свідоцтва про право власності виданого виконкомом Ямпільської міської ради на ім`я [PERSON] . Земельна ділянка по [ADDRESS] набута у власність [PERSON] 25.12.2002 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2002 №3806. Згодом, після змін в законодавстві та виготовлення технічної документації на земельну ділянку за вищевказаним державним актом було зареєстровано в ДЗК дану земельну ділянку в межах фактичного землекористування, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 0525610100:01:003:0327. На вказаній земельній ділянці в подальшому було збудовано господарську будівлю (гаражмайстерню) площею 204,7 кв.м. Вищевказана земельна ділянка фактично набута [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] . Будівництво цього об`єкту нерухомого майна здійснено за особисті кошти [PERSON] . Вказаний об`єкт у [PERSON] з 2013 року орендував за плату відповідно до укладеного договору оренди [PERSON] . Отже, заявлені вимоги про визнання за позивачем 1/4 частки господарської будівлі (гаража-майстерні) розміщеного по [ADDRESS] є безпідставними. Просила у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. 24.01.2025 за вхід.№501 від представника позивача [PERSON] адвоката Бардина М.Б. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказав, що у відзиві не міститься доказів, які б спростовували доводи позовної заяви. Загалом належно виклавши хронологічну послідовність перебування відповідачки у шлюбі із спадкодавцем, відкриття спадкової справи №249/2020 та укладення договору про поділ спадщини в обсязі внесеного до спадкової маси майна на 16.08.2022 надалі подаються твердження, які не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами. При поділі спадкоємцями внесеного до спадкової справи майна померлого [PERSON] ніяких домовленостей про особливе врахування статусу померлого як фізичної особи-підприємця і таким чином нехтувати тим фактом, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не було. Сам факт перебування [PERSON] у шлюбі з спадкодавцем [PERSON] став підставою для віднесення її до першої черги спадкоємців за законом нарівні із сином спадковавця [PERSON] (позивачем). Не витримує критики твердження, що члени подружжя самостійно використовували дохід від підприємницької діяльності як особисту приватну власність. Житловий будинок по [ADDRESS] площею 24,2 кв.м. придбано [PERSON] 29.04.2003 за 3000 (за довідкою-характеристикою 6663 грн.) Таку ж частку за таку ж ціну придбала і [PERSON] . При цьому підприємницький дохід [PERSON] за 2003 рік склав всього 465 гривень. З цього слідує, що подружжя спільно вишукувало кошти для придбання будинку і не виключно за рахунок доходів від підприємницької діяльності. Кафе "Вареники" по [ADDRESS] площею 259,7 кв.м. купив [PERSON] 20.01.2004 за 20729 грн. За 2004 рік дохід від підприємницької діяльності [PERSON] склав 722 гривні. Доходи за наступні 2005 та 2006 роки у ФОП [PERSON] склали відповідно 730 і 766 гривень. Магазин по [ADDRESS] площею 76 кв.м. придбаний на ім`я [PERSON] 25.05.2007. Цілком зрозуміло, що придбання нерухомості здійснювалося подружжям спільно за рахунок мобілізацій спільних коштів подружжя, оскільки доходів відповідачки [PERSON] для здійснення таких витрат не вистачало. Доходи ФОП [PERSON] у 2007 році склали 794 гривні, а придбано на її ім`я 06.04.2008 гараж-майстерню за адресою [ADDRESS] площею 204.7 кв.м. З усього можна зробити єдиний висновок, що об`єкти нерухомості придбавали члени подружжя виключно за спільні сумісні кошти подружжя, а оформляли право власності за домовленістю. Якусь частину на чоловіка, а іншу частину на дружину. Оформлення права власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яке у 2003 році було придбане у власність та оформлена порівну по частині на [PERSON] та [PERSON] . Цей же об`єкт за рішенням органу місцевого самоврядування 05.07.2012 розподіляється 3/50 частки в власність [PERSON] та 47/50 частки у власність [PERSON] . Жодним іншим способом такого поділу неможливо пояснити, як тільки повним усвідомленням умовності поділу спільного майна подружжя та нехтуванням фактом реєстрації майна на того чи іншого члена подружжя. Як доказ відокремленості майна членів подружжя [PERSON] вказує на той факт, що [PERSON] орендував за плату для здійснення своєї підприємницької діяльності нерухоме майно, що належало на праві приватної власності [PERSON] , зокрема приміщення магазину «Автосвіт» та гараж-майстерню в місті Ямпіль. То слід звернутися до доказів, які надала на підтвердження свого твердження (самостійності підприємницьких доходів та відокремленості майна членів подружжя). Отже, договір оренди приміщення площею 110 кв.м. від 02.04.2003 укладений на 10 років та передбачає орендну плату в розмірі 50 гривень на місяць за увесь об`єкт. Тобто менше як 50 копійок за квадратний метр торгової площі, 14.03.2014 цей договір переукладений. Тепер сторони домовились про плату в розмірі 80 гривень за місяць за 103,7 кв.м. торгової площі. Цілком зрозуміло, що умови договору не відповідають ринковим стосункам двох самостійних суб`єктів підприємницької діяльності, а відображають виключно потреби забезпечити документальне підтвердження перед контролюючими органами причетність [PERSON] до приміщення, оформленого на дружину, в якому він здійснює підприємницьку діяльність. Нічим не обґрунтовано твердження про зобов`язання спадкоємця [PERSON] не пред`являти будь-яких претензій до спадкоємиці [PERSON] . Усі взаємні домовленості щодо поділу спадщини сторони виклали в договорі про поділ спадщини та не відобразили у ньому жодних додаткових домовленостей. Зокрема, не внесено до договору констатації про вичерпність переліку об`єктів спадкового майна, яке підлягає поділу. Виявлену помилку нотаріуса при укладенні договору про поділ спадщини щодо поділу земельної ділянки площею 01701 га, що розташована за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 0525610100:01:003:0154 у зв`язку зі здійсненням її поділу між спадкоємцями порівну, то ця помилка на баланс визначеного у власність сторін майна не впливає. Тим часом для виправлення помилки необхідні диспозитивні дії співвласників земельної ділянки. Без виявлення їх волі на захист своїх порушених прав у будь-кого відсутнє право на внесення змін до вже оформлених документів. Відповідачка перебуває в полоні власних уявлень про не важливість інституту спільної сумісної власності подружжя, який є одним з основоположних відповідно до Сімейного кодексу України. Дійсно, ч.2 ст.7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між учасниками. Однак, між учасниками подружжя [PERSON] та [PERSON] ніколи подібного договору укладено не було. В кожному випадку жодних доказів про наявність такого договору до матеріалів справи не надано. Що стосується наданих доказів про наявність доходів від підприємницької діяльності ФОП [PERSON] , то їх обсяг в період придбання подружжям основних об`єктів нерухомості вище проаналізовано. Також, методом маніпуляції твердженнями про обов`язок спадкоємця завідомо знати про усе спадкове майно відповідачка пропонує суду висновок, що [PERSON] «Погодився із переліком майна включеним нотаріусом до спадкової маси». [PERSON] не мав доступу до інформації щодо іншого майна, яке було придбане у шлюбі його батьком спільно з [PERSON] через застереження про захист персональних даних. Тільки із залученням повноважень адвоката та на вимогу суду у справі №153/826/23 до матеріалів справи залучені відповідні реєстраційні матеріали, які засвідчують наявність у власності [PERSON] нерухомого майна, придбаного у шлюбі з [PERSON] . Також представник позивача, вказує на безпідставність вимоги про скасування договору про поділ спадщини, який вже виконаний і жодних претензій про його виконання сторони одна до одної не мали. З виконанням усіх зобов`язань за договором він вважається виконаним і надалі зобов`язання його сторін вичерпаними. Щодо виявленої помилки стосовно одного із об`єктів права власності, який підлягав поділу, то виправлення помилки можливе тільки на звернення за захистом своїх прав осіб, права яких порушені. В зв`язку з вище викладеним представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] на одному із судових засідань заявлені позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що хоче отримати свою частку спадкового майна, яка по праву за життя належала його батьку, майно яке було придбано під час шлюбу. Усних домовленість під час підписання спадкового договору не було. Представник позивача адвокат Бардин М.Б., який діє на підставі ордеру серії АВ №1181879 від 04.02.2025 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Вказав, що після смерті [PERSON] до спадкового договору було включено тільки те майно, яке було зареєстровано на померлому, Про існування майна, яке було нажито під час шлюбу і зареєстровано на [PERSON] , позивач не знав і не звертався щоб включити його до спадщини. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріуса, де йому було відмовлено, саме тому позивач змушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнала. Вказала, що вона будувала будинок, магазин, весь час проживала в кредитах, дітей не вчила, придбала лише квартиру, яку пізніше подарувала позивачу. Зазначила, що під час укладання спадкового договору у них з позивачем була усна домовленість «Все майно, що зареєстровано на батькові переходить до позивача, а їй залишається те, що зареєстровано на ній». Вказала, що під час спільного проживання з покійним чоловіком у них були у кожного свій бізнес та окремі доходи. Під час придбання будь-якого майна вони з покійним чоловіком складалися коштами у рівних частках і здійснювали покупки. Зазначила, що покійний чоловік за власні кошти утримував позивача, добудовував будинок в смт.Стрижавка, який на даний час успадкував позивач в повному обсязі. Вказала, що про все наявне спадкове майно позивач знав, так як з дитинства проживав із ними. Просила суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Представник відповідача адвокат Сінчак О.В. заявлені позовні вимоги не визнав. Вказав, що домовленості, які були створені на довірі, усні домовленості, сторони не дотрималися. Під час оформлення спадкового договору позивач знав про усе майно, але все ж таки було складено не справедливий спадковий договір по відношенню до відповідача. Просив у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Мойсеєнко Г.Л. у судовому засіданні пояснила, що 29.10.2020 нею було заведено спадкову справу після прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Були подані заяви позивачем та відповідачем щодо прийняття спадщини. Дотримуючи вимог Цивільного кодексу України по тому часові, коли пройшло шість місяці спадкоємці з`явилися до нотаріуса з документами на право власності на спадкодавця і вже з встановленою думкою і домовленістю між сторонами про те, хто яке майно з них хоче успадкувати, розуміючи значення слово добровільно, майно не ділилось в частках, а успадковувалось в цілому згідно договору про спадщину. По суті справи зауважила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину питання про виділення частки пережилого подружжя не стояло, про виникнення спору їй стало відомо з судової повістки. Сторони успадкували деяке майно відповідно до спадкового договору, а деяке залишилось не оформлене. І тільки після того постало питання про те, що є спільне майно подружжя у пережилого подружжя. Так як є спір між сторонами, нотаріус не наділений в даній справі визначати, чи є спільне майно і взагалі вносити самостійно зміни в договір, тому вважає, що дане питання може бути вирішено судом. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог АТ «УкрСибБанку» у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№3498 від 23.06.2025, в якій просить суд справу розглядати в їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. У письмових поясненнях доданих до заяви зазначено, що станом на 20.06.2025 припинено обтяження та виключено із державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження предмету іпотеки: приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,003га (кадастровий номер 0525610100:01:003:0233) та на земельній ділянці площею 0,0032 га (кадастровий номер 0525610100:01:003:0052), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с.166 т.1), заява третьої особи [PERSON] щодо проведення судового засідання без її участі (а.с.69, том 2), клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.110-114 т.2), клопотання представника третьої особи АТ «УкрСибБанк» (а.с.119 т.2), заява представника третьої особи про розгляд справи в їх відсутність із письмовими пояснення (а.с.133-141 т.2). Інші процесуальні дії у справі: 04 березня 2025 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 25 березня 2025 року (а.с.151-153 т.1), задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с.169-170 т.1), закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 15 квітня 2025 року, викликано свідків та витребувано докази (а.с.174-177 т.1), оголошено перерву у розгляді справи у зв`язку із відсутністю третьої особи приватного нотаріуса, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог «УкрСибБанк» та оголошено перерву у розгляді справи у зв`язку із цим (а.с.101-103 т.2), задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.116-117 т.2), задоволено клопотання представника третьої особи та відкладено розгляд справи (а.с.128-129 т.2), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати. Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідків, а також вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку: Із показів свідка [PERSON] даних ним у судовому засідання судом встановлено, що він є товаришем відповідача. Вказав, що вони з покійним [PERSON] дружили з 2002 року і він йому позичав кошти на бізнес, і його дружині [PERSON] теж позичав окремо на будівництво магазину. До цього часу є борг, є розписка боргова на 17 тисяч доларів. Відповідач йому до цього часу винна і повертає кошти. А борг покійного [PERSON] до цього часу ніхто із спадкоємців не повертає. Із показів свідка [PERSON] даних ним у судовому засідання судом встановлено, що він є рідним братом відповідача. Вказує, що сестра в дев`яностих роках придбала частину старенького будинку і він допомагав їй в будівництві. Пізніше придбала «Спорт-магазин» і він з відповідачем торгував разом в магазині. Через деякий час він пішов торгувати в магазин до [PERSON] , а його дружина почала торгувати з відповідачем, бо в [PERSON] та [PERSON] були в кожного свій бізнес. Пізніше, приблизно у двохтисячних роках відповідач вирішила побудувати магазин «Фоліант», так як матеріали для будівництва були, але в той же час придбала земельну ділянку по [ADDRESS] і одночасно Алла будувала гараж та магазин. А [PERSON] в той час будував будинок в смт.Стрижавка. Також йому відомо, що покійний орендував у відповідача магазин. Відповідач позичала у знайомих гроші на будівництво магазинів, гаражів, придбання магазинів, а покійний боргів не мав і не позичав. Вказав, що йому відомо про домовленість сторін щодо спадкового майна, яке хто успадковує. Із показів свідка [PERSON] даних ним у судовому засідання судом встановлено, що він являється кумом покійного [PERSON] , а з відповідачем знайомий. Вказує, що з покійним дружили, спілкувались і йому відомо що у дев`яностих роках він у смт.Стрижавка почав будувати будинок. З відповідачем його познайомив [PERSON] , пізніше йому стало відомо зі слів покійного, що у них у кожного свій бізнес, що в них з дружиною все окремо. Вони проживали в маленькому будинку і стало питання в будівництві будинку, і відповідач звернулася до нього щоб позичити кошти. У нього коштів не було і він запропонував взяти кредит в сумі 34000 доларів на своє ім`я, а відповідач була у нього поручителем і магазин «Фоліант» був у заставі, і вона сплачувала кредит. Пізніше покійний мав з ним неприязну мову, бо він не знав про кредит, і повідомив, що він сплачувати кредит не буде, щоб він з приводу кредиту розбирався із відповідачем, так як у нього всі кошти в його бізнесі. На даний час кредит погашено. Вказав, що він неодноразово їздив у навчальний заклад де навчався [PERSON] з покійним, і йому відомо, що [PERSON] неодноразово виключали зі списків студентів, але батько вирішував всі проблеми сина фінансово і син продовжував навчання. Із показів свідка [PERSON] даних нею у судовому засідання судом встановлено, що вона є рідною донькою відповідача. Відповідач придбала маленьку хатинку, вони там жили і мама перевезла до них бабусю з села. Пізніше у них появився папа, так вона називала [PERSON] . Відповідач на даному участку поставила фундамент під будинок, пізніше як з ними жив папа, мама купила магазин. Вказала, що покійний докупив частину маленького будинку і в них уже був цілий будинок. Відповідач здавала покійному магазин в оренду, а собі вирішила збудувати магазин окремо і одночасно купила земельну ділянку і будувала на ній гараж. Зазначила, що позивач до них теж приїжджав, а пізніше і жив з ними. Вказала, що у батьків було все окремо, кошти, бізнес і всі покупки. Батько був дуже справедливий. Зі слів мами « [PERSON] віддам все, що було на папові», і мама відмовилась на [PERSON] користь. Зазначила, що позивачеві було відомо про все спадкове майно, яке було у батьків, бо він там був неодноразово. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України (а.с.7 т.1) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в місті Вінниця, зареєстрований з 08.01.2020 в [ADDRESS] . Із копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 05.12.2023 (а.с.8 т.1) судом встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю 1 «Б» групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, посвідчення дійсне до 01.01.2025. Із копії довідки до акта огляду МСЕК виданої 26.02.2022 встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи «Б» та потребує сторонньої допомоги постійно. Із копії договору про поділ спадщини від 16.08.2022 (а.с.10-12 т.1) судом встановлено, що у спадщину до [PERSON] переходить 3/50 частки домоволодіння по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0256 га, що розташована за адресою [ADDRESS] ; транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8302, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; 1/2 частка кафе «Вареники» розташованого по [ADDRESS] ; 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1701 га по [ADDRESS] кадастровий номер 0525610100:01:003:0154. У спадщину до [PERSON] переходить 1/2 частка кафе « [INFO] » по [ADDRESS] ; 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1701 га по [ADDRESS] кадастровий номер 0525610100:01:003:0154; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0906 га, що розташована по [ADDRESS] кадастровий номер 0520655900:02:007:0455; транспортний засіб марки (моделі) DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; гараж № [NUMBER] , що розташований по [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про смерть виданого 12.10.2020 (а.с.13 т.1) судом встановлено, що [INFO] в місті Ямпіль Вінницької області помер [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження виданого 18.11.1986 (а.с.14 т.1) судом встановлено, що [INFO] в місті Вінниця народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2024 №134/02-31 (а.с.15 т.1) судом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/4 частку приміщення, що знаходиться по [ADDRESS] ; 1/4 частку господарської будівлі, що знаходиться по [ADDRESS] ; 1/4 частку приміщення магазину «Автосвіт», що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; 47/100 часток домоволодіння, що знаходиться адресою [ADDRESS] , після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] в місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області. Із копії паспорта громадянина України виданого 29.08.2017 (а.с.37-38 т.1) судом встановлено, що [INFO] в селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON] . Із копії повторно виданого свідоцтва про шлюб від 17.11.2006 (а.с.39 т.1) судом встановлено, що 22.02.2003 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Із копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №697226 виданого 24.01.2003 (а.с.40 т.1) судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований особою-підприємцем номер запису про включення відомостей про фізичну особупідприємця до ЄДР 21730170000000223. Із копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № не читаємий виданого 15.01.1997 (а.с.41 т.1) судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована фізичною особою-підприємцем, номер запису про включення відомостей про фізичну особупідприємця до ЄДР 21730170000000224. Із копії податкових декларацій ФОП [PERSON] за 2017-2012 роки (а.с.42-47 т.1) судом встановлено, що у 2017 році загальна сума доходу становить 450650 гривень; у 2016 році загальна сума доходу становить 296876 гривень; у 2015 році загальна сума доходу становить 520650 гривень; у 2014 році загальна сума доходу становить 646000 гривень; у 2013 році загальна сума доходу становить 480000 гривень; у 2012 році загальна сума доходу становить 560000 гривень. Із копії звіту суб`єкта малого підприємств фізичної особи-підприємця єдиного податку за 2011 рік (а.с.48 т.1) судом встановлено, що обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) становить 210600 гривень. Із копії повідомлення ГУ ДПС у Вінницькій області вих..№21510/6/02-32-24-11-11 від 26.06.2023 (а.с.49 т.1) судом встановлено, що відповідно до декларації про прибуток підприємницької діяльності за період з 01.04.2003 по 31.12.2003, реєстраційний номер 806 від 26.01.2004 дохід який підлягає податкообкладанню склав 465 гривень; відповідно до декларації про прибуток підприємницької діяльності за період з 01.01.2004 по 31.12.2004, реєстраційний номер 475 від 07.02.2005 дохід який підлягає податкообкладанню склав 722 гривні; відповідно до декларації про прибуток підприємницької діяльності за період з 01.01.2005 по 31.12.2005, реєстраційний номер 292 від 27.01.2006 дохід який підлягає податкообкладанню склав 730 гривень; відповідно до декларації про прибуток підприємницької діяльності за період з 01.01.2006 по 31.12.2006, реєстраційний номер 265 від 02.06.2008 дохід, який підлягає податкообкладанню склав 766 гривень; відповідно до декларації про прибуток підприємницької діяльності за період з 01.01.2007 по 31.12.2007, реєстраційний номер 261 від 02.06.2008 дохід який підлягає податкообкладанню склав 794 гривні; відповідно до звіту суб`єкта малого підприємства фізичної особи-платника єдиного податку за четвертий квартал 2008 року, реєстраційний номер 11369 від 09.01.2009 дохід склав 110000 гривень; відповідно до звіту суб`єкта малого підприємства фізичної особи-платника єдиного податку за четвертий квартал 2009 року, реєстраційний номер 11619 від 11.01.2010 дохід склав 41300 гривень; відповідно до звіту суб`єкта малого підприємства фізичної особи-платника єдиного податку за четвертий квартал 2010 року, реєстраційний номер 11811 від 06.01.2011 дохід склав 180900 гривень. Із копії договору оренди приміщення від 02.04.2003 (а.с.50-51 т.1) судом встановлено, що орендодавець [PERSON] передала орендарю [PERSON] у тимчасове користування приміщення автомагазину «Автосвіт», який знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 110,0 кв.м., приміщення надано в оренду на строк 10 років. Із копії договору оренди приміщення від 14.03.2013 (а.с.52-53 т.1) судом встановлено, що орендодавець [PERSON] передала орендарю [PERSON] у тимчасове користування 1/2 площі приміщення (103,75 м.кв.) магазину « [INFO] » в [ADDRESS] , площу приміщення надано в оренду на строк 10 років. Із копії договору оренди приміщення від 01.03.2013 (а.с.54-55 т.1) судом встановлено, що орендодавець [PERSON] передала орендарю [PERSON] у тимчасове користування 1/2 площі приміщення (102,35 м.кв.) господарської будівлі (гаража-майстерні) по [ADDRESS] і належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 06.04.2008, площу приміщення надано в оренду на строк 10 років. Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №336096005 від 19.06.2023 (а.с.56 т.1) судом встановлено, що у власності [PERSON] перебуває гараж загальною площею 31.4 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Із копії договору купівлі-продажу основних засобів від 20.01.2004 (а.с.57 т.1) судом встановлено, що правління Ямпільської райспоживспілки продало, а [PERSON] купив кафе «Вареники» площею 259.7 м.кв. по [ADDRESS] . Сума 20729 гривень 66 копійок раніше внесена [PERSON] та його дружиною на рахунок продавця у вигляді пайових внесків. Із копії заяви від 01.03.2004 (а.с.58 т.1) судом встановлено, що [PERSON] звернувся із заявою до голови правління Ямпільської райспоживспілки про зарахування позичкових коштів згідно договору позики від 15.08.2003 в рахунок придбаного майна підвальне приміщення кафе « [INFO] » на суму 6166 гривень 00 копійок. Із копії заяви від 01.03.2004 (а.с.59 т.1) судом встановлено, що [PERSON] звернулася із заявою до голови правління Ямпільської райспоживспілки про зарахування позичкових коштів згідно договору позики від 15.08.2003 в рахунок придбаного майна підвальне приміщення кафе « [INFO] » на суму 14850 гривень 00 копійок. Із копії договору купівлі-продажу від 17.03.2000 (а.с.60 т.1) судом встановлено, що спільне господарство «Коопунівермаг» продало, а [PERSON] купила цілий магазин « [INFO] » по [ADDRESS] . Із копії договору купівлі-продажу від 18.09.2010 (а.с.61 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила 11/50 частин магазину « [INFO] » загальною площею 46.57 кв.м. який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Із копії рішення №516 від 23.09.2010 «Про оформлення права приватної власності на магазин «Автосвіт» в цілому по [ADDRESS] [PERSON] » (а.с.62 т.1) судом встановлено, що [PERSON] оформлено та видано свідоцтво про право приватної власності на магазин «Автосвіт» в цілому (14/100 частини приміщення) по [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.11.2010 (а.с.63 т.1) судом встановлено, що у приватній власності [PERSON] перебуває 1/1 частки магазин «Автосвіт» площею 207,5 кв.м. Із копії договору купівлі-продажу (викупу) земельної ділянки від 04.05.2012 (а.с.64-65 т.1) судом встановлено, що Ямпільська міська рада в особі міського голови Кульбаби О.В. на підставі рішення №3516 46 сесії 5 скликання Ямпільської міської ради від 21.10.2010, рішення №181 4 сесії 6 скликання від 17.01.2011 та рішення №760 17 сесії 6 скликання від 21.03.2012 продала, а фізичні особи-підприємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] купили земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0.1701 га., яка знаходиться на землях Ямпільської міської ради в [ADDRESS] та [ADDRESS] у визначених частках: [PERSON] 19/100 частин земельної ділянки вартістю 32975 гривень 64 копійки; [PERSON] 35/100 частини вартість 60744 гривні; [PERSON] 9/100 частин вартістю 15620 гривень 04 копійки; [PERSON] 11/100 частин вартістю 19091 гривня 16 копійок; [PERSON] 11/100 частин вартістю 19091 гривня 16 копійок; [PERSON] 3/100 частин вартістю 5206 гривень 68 копійок; [PERSON] 12/100 частин вартістю 20826 гривень 72 копійки. Кадастровий номер земельної ділянки 0525610100:01:003:0154. Земельна ділянка виділена для комерційного використання. На земельній ділянці по [ADDRESS] розташований Магазин. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №360764 виданого 09.11.2012 та додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.66-67 т.1) судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (викупу) земельної ділянки є власником земельної ділянки площею 0,1701 га по [ADDRESS] ,цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Кадастровий номер земельної ділянки 0525610100:1:003:0154. Також співвласниками земельної ділянки є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На 11/100 часток земельної ділянки 14.03.2017 Ямпільською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №303 на ім`я [PERSON] . Із копії договору купівлі-продажу від 23.06.1995 (а.с.68-69 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила одну другу частину жилого будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] . Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №057436 виданого 03.04.1996 (а.с.70 т.1) судом встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.0515 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2015 (а.с.71) судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0621 га., яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:003:0232, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір частки 1/1. Із копії рішення №154 від 21.05.1996 (а.с.72 т.1) судом встановлено, що [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS] . Після закінчення будівництва нового будинку, частину будинку, яка належить [PERSON] переобладнати в господарське приміщення. Із копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 29.04.2003 (а.с.73 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив одну другу частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] . Із копії довідки-характеристики виданої Ямпільським РБТІ вих.№654 від 13.10.2008 (а.с.74 т.1) судом встановлено, що житловий будинок, по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по одній другій частці. Із копії повідомлення про початок виконання будівельних робіт/зміну даних у повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.75 т.1) судом встановлено, що 04.10.2011 [PERSON] звернулася до начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області із вказаним повідомлення. Із копії рішення Виконавчого комітету Ямпільської міської ради №231 від 21.06.2012 (а.с.76 т.1) судом встановлено, що Ямпільською міською радою Вінницької області внесені зміни у рішення №171 від 30.05.2012, а саме вирішено: [PERSON] оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 47/50 частини, а саме одну другу житлового будинку літ. А, з надвірними будівлями та житлового будинку з мансардою літ. Д по [ADDRESS] . [PERSON] оформити та видати свідоцтво про право власності на 3/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Раніше існуючі документи погасити. Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.07.2012 (а.с.77 т.1) судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності є власником 47/50 частини домоволодіння по [ADDRESS] . Із копії рішення №229 від 18.06.2002 (а.с.78 т.1) судом встановлено, що [PERSON] надано дозвіл на будівництво господарської будівля по [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про право власності на приміщення для здійснення підприємницької діяльності від 25.05.2007 (а.с.79 т.1) судом встановлено, що приміщення для здійснення підприємницької діяльності в цілому по [ADDRESS] належить [PERSON] . Із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.12.2002 (а.с.80-81 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку розміром 0,377 га. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5600354782023 від 31.05.2023 (а.с.82-83 т.1) судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0.0306 га., яка розташована по [ADDRESS] кадастровий номер 0525610100:01:003:0327. Із копії свідоцтва про право власності на господарську будівлю (гараж-майстерня) від 06.04.2008 (а.с.84 т.1) судом встановлено, що господарська будівля (гараж-майстерня) по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] , загальною площею 204.7 кв.м. Із копії витребуваної судом спадкової справи №249/2020 до майна померлого [PERSON] (а.с.1-68 том 2) судом встановлено, що 29.10.2020 [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . 26.03.2021 приватному нотаріусу поступила заява від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 16.08.2022 позивач та відповідач підписали договір про поділ спадщини. 16.08.2022 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , спадщина складається із гаража під [ADDRESS] . 06.03.2023 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , спадщина складається із автомобіля марки DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 22.03.2023 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , спадщина складається із 3/50 частки житлового будинку садибного типу з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розміщеного за адресою [ADDRESS] . 02.12.2024 [PERSON] подав заяву про включення до складу спадкового майна та видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом. 06.12.2024 приватний нотаріус Мойсеєнко Г.Л. постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , 1/4 частку господарської будівлі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , 1/4 частку приміщення магазин «Автосвіт», що знаходиться за адресою [ADDRESS] , 47/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Із довідки №59-1/09/11 від 25.01.2021 (а.с.125 т.2) судом встановлено, що [PERSON] не має станом на 25 січня 2021 року отриманих та непогашених кредитів в АТ «УКРСИББАНК». Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №432326369 від 20.06.2025 (а.с.140-141 т.2) судом встановлено, що припинено обтяження та виключено із державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження предмету іпотеки: приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,003га (кадастровий номер 0525610100:01:003:0233) та на земельній ділянці площею 0,0032 га (кадастровий номер 0525610100:01:003:0052), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із довідки №64-1-12/33-158 від 18.06.2021 (а.с.142 т.2) судом встановлено, що [PERSON] не має станом на 18 червня 2025 року отриманих та непогашених кредитів в АТ «УКРСИББАНК». Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті батька у порядку спадкування за законом. Відповідно ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, вказані докази не спростовують доводи позивача про те, що: приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; господарська будівля (гараж-майстерня) площею 204,7 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; нежиле приміщення загальною площею 207,5 кв.м. магазин "Автосвіт" за адресою [ADDRESS] ; 47/50 частка домоволодіння за адресою [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено\~статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч.3\~ст.61 СК України\~кореспондує частині четвертій\~статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76,0 кв.м. за адресою [ADDRESS] , яке [PERSON] отримала у власність 25 травня 2007 року; господарська будівля (гараж-майстерня) площею 204,7 кв.м. за адресою [ADDRESS] , яку [PERSON] отримала у власність 06 квітня 2008 року; нежиле приміщення загальною площею 207,5 кв.м. магазин "Автосвіт" за адресою [ADDRESS] , яке [PERSON] отримала у власність 23 вересня 2010 року; 47/50 частка домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яку [PERSON] отримала у власність 05 липня 2012 року, тобто за життя спадкодавця [PERSON] і під час перебування відповідачки у шлюбі з ним. Оскільки відповідач [PERSON] не надала жодних доказів того, що вказане майно придбавалося у власних її інтересах, а не в інтересах сім`ї, тому придбане спірне майно набуває статусу подружнього майна, і відповідно до положень\~ст.60 СК України\~є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до положень\~ч.1 ст.70 СК України\~ у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. А тому, вище перераховані чотири об`єкти є спільною сім усною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , тобто належать останнім по 1/2 частки. Відповідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А тому, до складу спадкового майна, яке входить до спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] входить 1/2 приміщення для здійснення підприємницької діяльності за адресою [ADDRESS] ; 1/2 господарської будівлі (гараж-майстерня) за адресою [ADDRESS] ; 1/2 нежилого приміщення магазину " [INFO] " за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яке й підлягає розподілу між спадкоємцями - [PERSON] як сином спадкодавця та [PERSON] як дружиною спадкодавця. Відповідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. А тому, із врахуванням вище викладеного, суд вважає, що позивач [PERSON] має право на успадкування 1/4 приміщення для здійснення підприємницької діяльності за адресою [ADDRESS] ; 1/4 господарської будівлі (гараж-майстерня) за адресою [ADDRESS] ; 1/4 нежилого приміщення магазину " [INFO] " за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] у порядку спадкування за законом. А тому, виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.\~\~ Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає наступне: Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По-скільки позивач на момент звернення до суду із позовом був звільнений від сплати судового збору, його вимоги судом задовольняються, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь держави судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок (1211,20х2).

Outcome: approved