Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

ТОВ «Новий колектор» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 21 грудня 2020 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладений кредитний договір (оферти) №21.12.2020-100003600, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 7800,00 грн за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт». Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого періодів. Первинний строк користування - 9 календарних днів з дати надання кредиту та сплатою процентів в розмірі 1404,00 грн до 29 грудня 2029 року. Позивач вказує, що відповідачем частково здійснено оплату заборгованості, а саме: 12 січня 2021 року сплачено 2500,00 грн та 1634, 00 грн; 21 січня 2021 року - 1404, 00 грн. 09 жовтня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» було укладено договір факторингу №СЦ - 091024-14, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» відступило належне йому право вимоги до боржників за договорами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором, укладеним з відповідачем в сумі 17862,00 грн. Відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з цим станом на 16 квітня 2025 року наявна заборгованість в розмірі 17862,00 грн, з яких: 7800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 10062,00 грн заборгованість за процентами. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №21.12.2020-100003600 від 09 жовтня 2024 року в розмірі 17862,00 грн, а також судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи у його відсутність та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач вкотре у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 21 грудня 2020 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) №21.12.2020-100003600 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. З договору слідує, що за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.1.1-1.3 пропозиції). Відповідно до п. 2.1, 2.3 - 2.4, 4.1 пропозиції, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) повернення процентів за користування кредитом до дати вказаної у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти, або до останнього дня пролонгованого строку; в) неустойка, яка може бути нарахована кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, негайно з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно з умовами заявки сума кредиту становить 7800,00 грн, строком на 9 календарних днів з дати надання (первинний строк) за процентною ставкою «Економ»/ «Стандарт». Ставка «Економ» - фіксована процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного і пролонгованого строків та розраховується шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на ставку «Економ» та на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту протягом первинного та пролонгованого строків. В свою чергу ставка «Стандарт» - фіксована процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків, розраховується шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на ставку «Стандарт» та на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту після/в період закінчення первинного та/або пролонгованого строків. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 892, 42 % річних. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру та становить 15600,00 грн. Після досягнення максимального розміру проценти не нараховуються. Заявкою також передбачено графік платежів, відповідно до якого сума кредиту становить 7800,00 грн та проценти 1404,00 грн, які сплачуються до 29 грудня 2020 року. Графік платежів при пролонгації: сума кредиту у розмірі 7800,00 грн та проценти, розраховані відповідно до вищезазначених умов сплачуються в останній день пролонгованого строку. Заявка на отримання кредиту підписана позичальником [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора «D244» (а.с.20-21). Підписанням даної Заявки відповідач підтвердив, що приймає пропозицію укладення Договору (оферти), невід`ємною частиною якого є Заявка до кредитного договору №21.12.2020-100003600 від 21 грудня 2020 року, з якими попередньо ознайомився. Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «D244», яким підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданими, виходячи із обраних Позичальником умов кредитування (а.с.22). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредитні кошті в обумовленій договором сумі, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 04 квітня 2025 року про переказ коштів 21 грудня 2020 року згідно договору №21.12.2020-100003600 на суму 7800,00 грн та випискою по картці субконто (а.с.10-12,15). З цієї виписки за період з 21 грудня 2020 року по 08 жовтня 2024 року також слідує, що відповідачем ж було лише частково сплачено заборгованість, а саме: 12 січня 2021 року сплачено 2500, 00 грн та 1634, 00 грн; 21 січня 2021 року - 1404,00 грн (а.с.10-12). 09 жовтня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №СЦ-091024-14, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» передає (відступає) ТОВ «Новий колектор» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними в Переліку (Реєстрі), в тому числі і за кредитним договором №21.12.2020-100003600 від 21 грудня 2020 року, укладеним з [PERSON] . Відповідного до п. 2.4-2.5 вищевказаного договору факторингу, сторони домовились, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку. Після підписання Акту приймання-передачі Переліку до фактора переходять всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору, в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору. 09 жовтня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками Акт приймання-передачі переліку №1 до договору факторингу №СЦ-091024-14 від 09 жовтня 2024 року (а.с.13). За Переліком №1 ТОВ «Новий колектор» набуло права вимоги до відповідача на суму 17862,00 грн. Отже внаслідок укладення вказаного договору відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Новий колектор» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як слідує із повідомлення про відступлення права вимоги та вимоги про сплату заборгованості №57 від 09 жовтня 2024, ТОВ «Новий колектор» повідомило боржника [PERSON] про відступлення право вимоги по кредитному договору №21.12.2020-100003600 від 21 грудня 2020 року (а.с.30). Матеріали справи\~не містять\~доказів щодо\~отримання відповідачем\~вказаного повідомлення\~та вимоги,\~однак вказане не позбавляє позичальника обов`язку погашення боргу, а лише він має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд. Згідно довідки\~про розмір\~простроченої заборгованості\~за кредитним\~договором №21.12.2020-100003600\~від 21\~грудня 2020\~року,\~наданої позивачем,\~заборгованість відповідача\~перед позивачем\~станом на\~16\~квітня 2025 року становить 17862,00 грн, з яких: 7800,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 10062,00 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с.14). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 7800,00 грн. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Що стосується заборгованості за нарахованими процентами, суд зазначає наступне. Як зазначено вище, кредит надавався відповідачу строком на 9 календарних днів, тобто до 29 грудня 2020 року. Згідно погоджених сторонами умов кредитування, пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру та становить 15600,00 грн. В матеріалах справи міститься виписка з карти субконто, з якої слідує, що позивачем було здійснено оплати на погашення суми заборгованості, а саме: 12 січня 2021 року сплачено 2500,00 грн та 1634, 00 грн; 21 січня 2021 року - 1404, 00 грн. Тобто, здійснюючи вищевказані оплати, позивач вчиняв дії, які були спрямовані на пролонгацію строку користування кредитом. Остання оплата була здійснена позивачем [PERSON] 21 січня 2021 року, тобто саме з цієї дати, суд і визначає пролонгований строк, який дорівнює первинному строку кредитування 9 календарних днів, і був відповідно продовжений до 30 січня 2021 року. Матеріали справи не містить відомостей про сплату позичальником процентів за користування кредитними коштами після 30 січня 2021 року, а тому з огляду на погодженні сторонами умови кредитного договору, суд не вбачає підстав для їх нарахування після 30 січня 2021 року, тобто поза межами строку кредитування. При цьому, сторони погодили, що фіксована процентна ставка «Економ» за користування кредитом становить 2% за один день користування кредитом та застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Кількість днів між періодами з 21 грудня 2020 року (дати укладення даного кредитного договору) до 30 січня 2021 року (дати закінчення строку кредитування, з урахування пролонгації, яка здійснена на підставі проведених оплат) становить 41 календарний день. Отже проценти за даний період користування кредитними коштами складають 6396, 00 грн (7800, 00 грн х 2% х 41 день). Відповідач частково провів оплату, а тому заборгованість за процентами з урахуванням проплат становить 858,00 грн ( 6396,00- 2500,00-1634,00 1404,00). Суд звертає увагу, що нарахування процентів за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати проценти, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц. Сторонами договору погоджено розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, що становить 892, 42 % річних (заявка), однак позивач дані вимоги не заявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановлені кредитним договором термін, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №21.12.2020-100003600 від 21 грудня 2020 року в сумі 8658,00 грн, з яких: 7800,00 грн основний борг; 858,00 грн заборгованість за процентами. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1174,18 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). На підставі викладеного,

Outcome: partial