Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Кредитна спілка «Теребовля» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 21 від 21.02.2024 у розмірі 10360,00 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має невиконані кредитні зобов`язання за кредитним договором, заборгованість складається із 7000,00 грн. тіло кредиту, 3369,22 грн. - заборгованість за процентами. Так, як відповідачка не сплатила заборгованість в добровільному порядку, позивач звернувся до суду із позовом з метою відновлення своїх порушених майнових прав. Ухвалою суду від 23.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, матеріали позовної заяви та повістка направлена за місцем реєстрації відповідачки та отримано останньою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачка в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надходив, як і не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21.02.2024 між КС «Теребовля» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 21. Відповідно до умов Договору Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 7000,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 48 відсотків річних. Строк дії договору з 21.02.2024 по 21.02.2025. Орієнтована загальна вартість кредиту становить 10369,21 грн. Кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності з цільовим призначенням споживчий. Згідно з\~наданою позивачем\~Довідкою-розрахунком\~про стан\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 21\~від 21.02.2024,\~станом на\~01.05.2025\~заборгованість [PERSON] \~становить 10369,22\~грн.\~ з\~яких 7000,00 грн. тіло кредиту, 3369,22 грн. - заборгованість за процентами. Проценти нараховані з 21.02.2024 по 21.02.2025. Статтею 628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно достатті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст.1046,1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1054 Цивільного кодексуУкраїни\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В частині третій статті 12, частині першій статті 81\~ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей77-80 ЦПК України. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 21 від 21.02.2024 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором, що підтверджується Ордером до заяви на видачу готівки від 21.02.2024. Розрахунки, квитанції або інші докази, які б могли свідчити про погашення вказаного кредиту матеріали справи не містять, стороною відповідача не надані. Таким чином, суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кретиним договором від 21.02.2024 № 21, а отже позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки права позивача порушені: кредитні кошти відповідачем не повернуті. Положеннями ст. 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до норм\~ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved