Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Представник КП «Добро» Добропільської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачу надаються послуги з постачання теплової енергії в квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири та споживачем послуг за вказаною адресою є [PERSON] . Відповідач вказаними послугами користувалася, та від їх надання у встановленому законом порядку не відмовлялася, жодних претензій щодо якості або обсягу наданих послуг протягом опалювального періоду 2021-2024 років від відповідача на адресу позивача не надходило. Свої обов`язки щодо оплати наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим, у останньої станом на 01.08.2024 року утворилась заборгованість за надані послуги за період з 15.10.2021 року по 31.07.2024 рік у розмірі 20368,70 грн. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає, тому позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та стягнути понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Вищевказані обставини вимусили позивача звернутися до суду з позовною заявою. 03.02.2025 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. 17.04.2025 року заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії задоволено. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (ЄДРПОУ 40507613, р/р [NUMBER] , Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії за період з 15.10.2021 року по 31.07.2024 рік у розмірі 20368,70 грн. (двадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 70 копійки). Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (ЄДРПОУ 40507613, р/р [NUMBER] , Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106) судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок). 14.05.2025 року через електронний суд до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра звернулася відповідач [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення, в якій вона просить суд скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17.04.2025 року у справі № 199/1219/25 за позовом Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до [PERSON] : в частині про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії; в частині стягнення судового збору. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована тим, що 17 квітня 2025 року Амур-Нижньожніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення у справі № 199/1219/25 за позовом Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії. [PERSON] вважає, що вказане рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 Добропільська міська територіальна громада (UA14160070000097326) відноситься до території можливих бойових дій від 24.02.2022. Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. [PERSON] в травні 2022 року була вимушена покинути квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми дітьми задля їх безпеки у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 25.03.2022 року [PERSON] перетнула кордон і вирушила в Бельгію, про що свідчить додаток скан-копія Паспорту громадянина України для виїзду за кордон, та додатки скан-копії документів, виданих в Бельгії. Про те, що житло є непридатним до життя, та те, що воно було пошкоджено двічі внаслідок обстрілу, [PERSON] декілька разів повідомляла представників Комунального підприємства «ДОБРО» Добропільської міської ради під час телефонних розмов, та у застосунку Viber (додаток фотографії квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ). Виходячи з вищевказаного, [PERSON] вважає, що Комунальне підприємство «ДОБРО» Добропільської міської ради порушує п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» оскільки намагається \~ \~ \~ \~ стягнути заборгованість, яка утворилась по-перше: за період часу військової агресії російської федерації проти України; по-друге: за житло, яке було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій. Про те, що проходило судове засідання [PERSON] дізналась випадково з додатку Дія. Оскільки зараз [PERSON] проживає в Бельгії, судові повістки їй жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.06.2025 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення прийнято до провадження, призначено судове засідання на 19.06.2025. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, оскільки зараз вона знаходиться за межами країни. Відповідно до\~ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується копією договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії № 01023416 від 07.10.2021 року , копією договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2001 року. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2021 (а.с. 12). З Вибірки на 01.08.2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] за постачання теплової енергії вбачається, що станом на 01.08.2024 року заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 15.10.2021 року по 31.07.2024 рік становить 20368,70 грн. Вказаною довідкою також підтверджується, що споживачем частково оплачувались надані послуги з теплопостачання. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідач не відреагував, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом другим частини першої статті 5 наведеного вище Закону визначено, що комунальними послугами є в тому числі послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За приписами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг: зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 19\~Закону України\~«Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання, за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Частиною 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. За приписами ст. 162 ЖК України, п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, в редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, які втратили чинність з 01.05.2022 та діяли на час виникнення спірних правовідносин, плата за надання цих послуг повинна здійснюватися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, (далі за текстом Правила № 830), розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Крім того, вказані відносини регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою КМУ\~від\~21\~серпня\~2019\~року\~№\~830 (далі\~Правила № 830). Згідно п. 18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 35, п. 36 Правил № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Згідно із п. 37 Правил № 830, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. В силу\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18. Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. В ході судового розгляду судом достовірно встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . За період часу з 15.10.2021 року по 31.07.2024 рік відповідач користувалася послугами наданими позивачем з постачання теплової енергії, однак своєчасно не здійснювала оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість перед КП «Добро» Добропільської міської ради в розмірі 20368,70 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Стосовно заперечень відповідача [PERSON] щодо того, що позивач намагається стягнути заборгованість, яка утворилась, по-перше, під час військової агресії рф проти України, по-друге, за житло, яке було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій, суд зазначає наступне. Згідно до пункту 4 частини 2статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд зазначає, що відповідачем до суду не надано будь-яких доказів того, що вона зверталась до позивача з повідомленням про те, що її житло є непридатним до життя, як і доказів того, що відповідач вказаними послугами не користувались. Суд критично ставиться до посилань відповідача про необхідність звільнення від сплати заборгованості з постачання теплової енергії з огляду на пошкодження квартири внаслідок військових дій зважаючи на наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого на даний час продовжено. Загальновідомим є факт, що починаючи з 24 лютого 2022 року місто Добропілля, де розташована квартира, за якою виникла заборгованість, піддавалось неодноразовим обстрілам з боку російської федерації, в результаті чого було пошкоджені багатоквартирні будинки. Зокрема, з долучених до відзиву фото вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] зазнала певних пошкоджень, а саме: вибито вікна та балконі рами, які закриті деревинно-стружковими плитами (ДСП), пошкоджено штукатурку, укоси,тощо. Разом з тим, судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів того, що внаслідок військових дій було пошкоджено систему опалення, а вказані послуги позивачем не надавались. До матеріалів справи відповідачем не долучено Акт обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією осійської федерації, яким би було засвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , зазнала значних пошкоджень та є непридатною для проживання в ній. З фотографій, які були подані до заяви про перегляд заочного рішення суду неможливо встановити, що на них зображена саме ця квартира, за адресою якої утворилась заборгованість за постачання теплової енергії. Таким чином, відповідачем було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved