Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

16.04.2025 через систему «Електронний суд» позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (надалі - АТ «Сенс Банк»), в інтересах якого діє уповноважений представник - Кізко Л.С., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 212961,65 грн, 2555,54 грн сплаченого судового збору та 17317,49 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що 23.08.2021 відповідач [PERSON] через інтернет-сервіс «My Alfa-Bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (який було розміщено на сайті Банку: www.alfabank.ua). Пропозиція була акцептована Банком. Позичальник підписав Договір, а також довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання одноразового цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «3937», направленого 23.08.2021 на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений позичальником. Таким чином, 25.08.2021 між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631775506, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - «Red», мета кредиту - споживчі цілі (для особистих потреб), ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредит) - 200000,00 грн, сума встановленої кредитної лінії - 136000,00 грн, процентна ставка - 35,99% річних, тип ставки - фіксована, тип картки - MasterCard Debit World, порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредитну картку активував та активно користувався кредитними коштами. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 212691,65 грн, з яких 90590,83 грн - прострочене тіло кредиту, 21884,27 грн - відсотки за користування кредитом, 94947,02 грн - тіло кредиту, 5539,53 грн - овердрафт. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання позивач АТ «Сенс Банк» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив, у разі його неявки в судове засідання, розглядати справу у його відсутність, а в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти винесення судом заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явивсь, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення за адресою його реєстрації ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками, судових повісток, а також через оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене вище, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач [PERSON] правом на подачу відзиву не скористався. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] через інтернет-сервіс «My Alfa-Bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка була акцептована Банком та 25.08.2021 між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631775506, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - «Red», мета кредиту - споживчі цілі (для особистих потреб), ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредит) - 200000,00 грн, сума встановленої кредитної лінії - 136000,00 грн, процентна ставка - 35,99% річних, тип ставки - фіксована, тип картки - MasterCard Debit World, порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Відповідач підписав Договір шляхом використання одноразового цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «3937», який було направлено Банком на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відповідачем (а.с. 15-23). Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредитну картку MasterCard Debit World№ [NUMBER] активував та активно користувався кредитними коштами. На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачем, до позовної заяви долучено виписку по рахунку [NUMBER] за кредитною карткою за період з 23.08.2021 по 09.02.2025 (а.с.27-30). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача станом на 19.12.2022 року існує заборгованість за кредитом у розмірі 212691,65 грн, з яких 90590,83 грн - прострочене тіло кредиту, 21884,27 грн - відсотки за користування кредитом, 94947,02 грн - тіло кредиту, 5539,53 грн - овердрафт (а.с. 24-25). АТ «Сенс Банк» звернувся з досудовою вимогою до [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань (а.с. 26, 31-34). Заборгованість за кредитом відповідачем не погашена, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 27-30). 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 (а.с. 11-14). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 статті 3 Закону № 675-VIII (тут і надалі - в редакції чинній на дату укладення договору) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII) . Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Як зазначено у статті 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 631775506 у загальному розмірі 212691,65 грн, з яких 90590,83 грн - прострочене тіло кредиту, 21884,27 грн - відсотки за користування кредитом, 94947,02 грн - тіло кредиту, 5539,53 грн - овердрафт. Відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних заперечень щодо позовних вимог позивача, а також доказів на спростування доводів позивача щодо нарахованої заборгованості за договором про надання банківських послуг. Судом встановлено, що 25.08.2021 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитної лінії на суму 136000,00 грн на рахунок відповідача, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка MasterCard Debit World№ [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, чим порушує права позивача. Розмір заборгованості відповідача за кредитом складає 212691,65 грн, з яких 90590,83 грн - прострочене тіло кредиту, 21884,27 грн - відсотки за користування кредитом, 94947,02 грн - тіло кредиту, 5539,53 грн - овердрафт. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, а відтак слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором № 631775506 у загальному розмірі 212691,65 грн, з яких 90590,83 грн - прострочене тіло кредиту, 21884,27 грн - відсотки за користування кредитом, 94947,02 грн - тіло кредиту, 5539,53 грн - овердрафт. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи. За подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2555,54 грн (а.с. 40). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 17317,49 грн суду надано копію договору про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «Смарт Люкс» від 28.01.2025 року №1006, копію свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності (а.с. 6-10). Відповідач з клопотанням про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу та про їх зменшення до суду не звертався. На підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2555,54 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 17317,49 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved