Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

07 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 37534,24 грн., понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Свої вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» мотивувало тим, що 05.05.2020 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту №491024419, відповідно до умова якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 24\~276,15 грн. строк кредиту 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до\~ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 24276,15 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 20.09.2021 року загальний розмір заборгованості становив 37534,24 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 24\~276,15 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 13258,09 грн. 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 491024419 від 05.05.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.09.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 37534,24 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року головуючим суддею по справі визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. 14.05.2025 року представником відповідача Савченко Я.В. подано до суду заперечення щодо позову. Своє заперечення обґрунтовує тим, по-перше: позивачем недоведено наявності у відповідача обов`язку щодо повернення коштів. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Після укладення договору сторонами кредитор надає кредит шляхом безготівкового переказу суми кредиту на поточний картковий рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника. Однак, матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачу. Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито відповідачем документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду. Відтак, з огляду на докази наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність зазначеної банківської картки відповідачу, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано. Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» жодним належним достатнім та допустимим доказом не доведено факту передання відповідачу грошових коштів та наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором. По-друге: відсутність порушеного права позивача. По-третє: відсутні докази укладення кредитного договору. Натомість, позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч.ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Таким чином, оскільки позивачем не надано жодного належного, достатнього та допустимого доказу, який підтверджує факт укладення між кредитором та [PERSON] кредитного договору, відтак позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. По-четверте: відсутні докази наявності в позивача права вимоги до відповідача. Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які: підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору; підтверджують факт надання коштів відповідачу за кредитним договором; підтверджують те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» сформовано до [PERSON] вимогу за кредитним договором відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України; вказують на наявність у відповідача заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»; підтверджують факт повної оплати права вимоги позивачем за договором факторингу, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, при цьому у матеріалах справи міститься заява представника відповідачки, у якій останній просить провести розгляд справи за його відсутності та відповідачки по справі, у задоволенні позовної заяви відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.05.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту491024419, що підтверджується офертою на укладання угоди про надання кредиту та додатку до неї. Згідно з умовами Оферти, тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 24276,15 грн, процентна ставка, % річних -39,00% річних, тип ставки- фіксована, строк кредиту - 24 місяці, дата повернення кредиту 06.05.2022. Оферта акцептована05.05.2020, що відповідно до її змісту свідчить про укладення угоди та набуття чинності для її сторін. Також сторонами був підписаний Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 491024419 від 05.05.2020 року, який є невід`ємною частиною договору, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також Паспорт споживчого кредиту . Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 05.05.2020 по 20.09.2021. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 20.09.2021, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 491024419 від 05.05.2020 року становить 37534,24 грн., яка складається з: тіла кредиту в розмірі 24276,15 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 13258,09 грн. 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №491024419 від 05.05.2020 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491024419 від 05.05.2020 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] у розмірі 37534,24 грн. Щодо доводів, викладених в запереченнях сторони відповідача, то суд зауважує наступне. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. Встановлені на підставі доказів, зазначених вище судом обставини свідчать, про те, що між відповідачем з однієї сторони та АТ «Альфа-Банк» з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору, укладеного шляхом акцептування банком пропозиції відповідача (оферти). АТ «Альфа-Банк» виконало свої зобов`язання за договором кредиту та перерахував на рахунок відповідача кошти в розмірі 24276, 25 грн.. Даних про те, що позичальником були повернуті кошти за вказаним договором, матеріали справи не містять, а наданий позивачем розрахунок заборгованості у встановленому законом порядку відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується, що [PERSON] прийняла умови та правила надання банківських послуг, однак, в порушення умов кредитного договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення коштів, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Також не спростовані стороною відповідача докази, надані стороною позивача щодо наявності в нього права вимоги до відповідача. Отже, між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу\~України (далі -ЦК України). Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором №491024419 від 05.05.2020 року, з умовами якого вона погодилася, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до частини 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову\~сплачено судовий збір, а тому суд\~приходить до висновку про стягнення з відповідача\~суми судового збору в розмірі 3028.00\~грн. Позивачем надано Договір №03-07/2024 про надання правової допомоги від 03.07.2024\~року укладений\~TOB «ЕЛІТ ФІНАНС»\~з адвокатом\~та Акт №1 про приймання\~передачу наданих послуг від 15.07.2024. Згідно заявки\~та витягу надання юридичної допомоги, надано правову допомогу на суму 9200 грн., з яких вартість надання первинної\~консультації з посиланням на нормативні акти склала 1000 грн., правовий аналіз\~4000 грн. вартість складання позовної заяви 4.200 грн. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то вони\~підлягають задоволенню в повному обсязі\~відповідно до висновків\~Касаційного\~цивільного\~суду Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, спрощеним провадженням та наданих адвокатом\~обсягом послуг відповідно до долученого\~акту.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved