Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

у січні\~2022\~року [PERSON] \~звернувся до\~Вовчанського районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~та [PERSON] \~про стягнення\~боргу кредитором\~спадкодавця,\~у якій\~просив стягнути\~з відповідачів\~на його\~користь борг\~за розпискою\~(договором\~позики)\~від 01.02.2019\~в сумі\~471\~580,00\~грн та\~судові витрати\~в розмірі\~4715,80\~грн,\~мотивуючи тим,\~що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який відповідно до розписки (договору позики) від 01.02.2019 позичив у нього гроші в сумі 471\~580,00 грн готівкою, що на момент укладення цього договору за офіційним курсом продажу доларів США НБУ є еквівалентом 17\~000 доларів США. Зазначену суму померлий зобов`язувався повернути повністю в строк до 01.02.2020. Натомість грошові кошти позивачу до цього часу не повернуті. Спадкоємцями померлого боржника є його батько [PERSON] та дочка - [PERSON] , які прийняли спадщину. Позивач стверджує, що спадкоємці боржника успадкували його майно та боргові зобов`язання, а він у шестимісячний строк, 12.10.2021, направив заяву про повернення боргу спадкоємцями у Вовчанську державну нотаріальну контору Харківської області та 25.11.2021 отримав відповідь про повідомлення спадкоємців про наявність заборгованості належним чином (а.с. 1-4 т.1). Ухвалою від 10.01.2022 Вовчанський районний суд Харківської області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 51 т.1). 20.01.2022 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що про існування договору позики вона не знала, підпис на розписці не належить [PERSON] , розписка не є договором позики, в розписці відсутня відмітка про отримання коштів та не зазначено про обов`язок [PERSON] повернути грошові кошти. Також зазначає, що припис дружини позивача у розписці міститься після тексту договору і там не зазначено, що то за кошти були. Крім того, дружина позивача та позивач є особами, що пов`язані інтересами. Після 01.02.2019 позивач не звертався письмово до [PERSON] з вимогою повернення боргу, не звертався до суду з відповідним позовом. Оцінка не може бути достовірним доказом ринкової вартості об`єкту нерухомості. Відповідач 1 нотаріально відмовився від спадщини, про що є відомості у спадковій справі (а.с. 55-56 т.1). Ухвалою від 08.02.2022 суд витребував у державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи щодо спадкодавця [PERSON] (а.с.73 т.1). У листопаді 2022 року на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 зазначена цивільна справа надійшла з Вовчанського районного суду Харківської області до Машівського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю та автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначена для розгляду судді Косик С.М. (а.с. 83 т.1). Ухвалою від 30.11.2022 Машівський районний суд Полтавської області прийняв справу до свого провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 84 т.1). Ухвалою від 27.02.2023 суд задовольнив клопотання представника позивача адвоката Бульбах Н.М. Уточнив ім`я відповідачки [PERSON] та вирішив уважати відповідачкою [PERSON] . У задоволенні клопотання відповідача [PERSON] та її представника Євглевського В.О. про залишення позовної заяви без руху відмовив. Прийняв відмову представника позивача - адвоката Бульбах Н.М., від позовних вимог до [PERSON] . Закрив провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Залучив Вовчанську державну нотаріальну контору Харківської області до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 122-123 т.1). 03.04.2023 представниця позивача адвокат Бульбах Н.М., подала до суду письмові пояснення, в яких просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, а також зазначила, що не погоджується із наведеними відповідачкою обставинами, що викладені у відзиві на позовну заяву. [PERSON] є спадкоємицею майнових прав та обов`язків померлого [PERSON] , стороною укладення договору чи його свідком не була. Існування договорів позики з іншими позикодавцями не спростовує факт укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] . Позивач надав суду належним чином завірену копію договору позики від 01.02.2019 і не зобов`язаний доводити іншими доказами достовірність підпису чи відповідність почерку позичальника. Боргова розписка написана власноручно позичальником, а тому підтверджує факт укладення договору позики та не потребує підпису позикодавця. Розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Посилання позичальника в договорі на те, що в разі форс-мажорних обставин заставою являється будівля по [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, не свідчить про заставу в розумінні ст. 572 ЦК України, а вказує на те, що позичальник гарантує повернення боргу та підтверджує свою платоспроможність наявністю у нього нерухомості. Застава нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості підлягає державній реєстрації у випадку та в порядку, встановленому законом. Відповідач піддає сумнівам надану як доказ оцінку майна, але жодних доказів та спростувань до суду не надано. Позивач [PERSON] та позичальник [PERSON] за життя останнього перебували в дружніх відносинах, а тому на момент укладення договору позики довіряли один одному. Не отримавши 01.02.2020 від [PERSON] позичену ним суму грошових коштів, [PERSON] намагався вирішити це питання в досудовому порядку, а звернення до суду було крайньою мірою, яка обмежена трирічним строком позовної давності. Оскільки [PERSON] відмовився від спадщини, то і зобов`язань перед кредитором він не має, а тому позивач підтримує позовні вимоги до відповідача [PERSON] та відмовляється від вимог до відповідача [PERSON] (а.с. 132-135 т.1). Ухвалою від 03.04.2023 суд приєднав до матеріалів справи письмові пояснення представника позивача. Витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Закрив підготовче\~провадження. Призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 138 т.1). Ухвалою від 31.10.2023 суд повторно витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 175 т.1). Згідно ухвали від 25.07.2024 та 01.11.2024 суд повторно витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с.234 т.1, а.с.3 т.2). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, покликаючись на те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя, а саме 01.02.2019 року позичив у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 471\~580,00 грн, зазначену суму [PERSON] зобов`язувався повернути до 01.02.2020 року, про що останнім було надано розписку. Оскільки грошові кошти [PERSON] не повернув, позивач прохає суд стягнути грошові кошти у вказаному розмірі зі спадкоємиці померлого боржника відповідачки [PERSON] , яка в установлений законом строк прийняла спадщину до майна померлого [PERSON] . Наявність боргової розписки в оригіналі підтверджує право вимоги позивача на вказані кошти. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, а той факт що відповідачка не отримала свідоцтва про право власності на спадкові майно, не може бути перешкодою для задоволення позовних вимог [PERSON] . Представники відповідача позов не визнали, заперечували проти його задоволення, пояснивши, що позивачем не дотримано форми правочину, а саме договір позики не укладений, не підписаний позивачем, відсутні докази наявності заборгованості на час відкриття спадщини до майна померлого [PERSON] . Також покликалися на те, що обов`язок спадкоємців обмежений вартістю спадкового майна, натомість спадкове майно знаходиться в м.Вовчанську Харківської області, де проходять активні бойові дії, та відповідачка фактично не може прийняти спадкове майно у спадщину. Третя особа подала заяву у якій просить розглянути справу без участі їх представника та вважає, що питання про стягнення боргу кредитором спадкодавця необхідно залишити на розсуд суду (а.с.51 т.2). Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до договору позики від 01.02.2019 [PERSON] , паспорт [NUMBER] від 09.02.2001, взяв у борг у [PERSON] , паспорт [NUMBER] , у нього вдома, в присутності дружини [PERSON] , паспорт [NUMBER] , гроші в сумі 471\~580 грн, екв. 17\~000 доларів США по курсу нац. банку 01.02.19 строком на один рік до 01.02.2020. Також зазначено, що у разі форс-мажору заставою є будівля по [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності. Також є відмітка [PERSON] , яка підтверджує факт передачі грошей її чоловіком [PERSON] в сумі 471\~580 грн, екв. 17\~000 доларів США по курсу нац. Банку 01.02.19 [PERSON] (а.с. 8,165 т.1). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2021 [PERSON] на праві оренди належить земельна ділянка площею 0,015 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] , на праві власності громадський будинок магазин А-1, об`єкт житлової нерухомості за цією ж адресою, а також земельна ділянка площею 0,045 га по [ADDRESS] для ведення іншої комерційної діяльності та нежитлова будівля, магазин - за цією адресою (а.с. 9-12 т.1). Згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкова вартість нежитлової будівлі магазину літ. «А-1», загальною площею 221,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , складає 513\~227,00 грн без ПДВ (а.с. 13-47 т.1). За повідомленням Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.02.2022 за вих. № 210/02-14 10 серпня 2021 року була заведена спадкова справа № 398/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] в м. Куп`янськ Харківської області, який на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . До спадкової справи в хронологічному порядку долучені наступні документи: 10 серпня 2021 року надійшла заява претензія від АТ «Альфа-Банк», сума заборгованості 3\~444,28 грн; 21 вересня 2021 року заява-претензія від [PERSON] (оформлена належним чином) на суму 471\~580,00 грн; 25 вересня 2021 року заява про прийняття спадщини від рідної сестри спадкодавця [PERSON] ; 25 вересня 2021 року заява про відмову від спадщини від батька спадкодавця [PERSON] ; 12 жовтня 2021 року заява претензія від [PERSON] на суму 471\~580,00 грн. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 79 т.1). З копій матеріалів спадкової справи №407/2021 заведеної 10.08.2021 Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрованою у спадковому реєстрі за №68124034 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00032055721 від 10.08.2021 (а.с.27,28,34 т.2). 21.09.2021 [PERSON] було подано заяву до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області з повідомлення про наявний договір позики укладений між ним та за життя з [PERSON] у сумі 471\~580,00 грн, яку останній зобов`язався повернути до 01.02.2020, але цього не зробив, а тому просив довести цю інформацію до спадкоємців померлого. У відповідь на подану заяву було йому роз`яснено про невідповідність даної заяви вимогам щодо її складення і оформлення (а.с.29 т.2). В подальшому повторно 12.10.2021 ним було подано відповідну заяву (а.с.44 т.2). 25 вересня 2021 року [PERSON] до нотаріуса було подано заяву про прийняття спадщини після померлого її брата [PERSON] (а.с.81 т.2). Цієї ж дати батько померлого [PERSON] [PERSON] надіслав до нотаріуса заяву в якій відмовився від належного йому спадкового майна, яке залишилось після смерті його сина на користь сестри померлого [PERSON] (а.с.32 т.2). 25.11.2021 р. державним нотаріусом Вовчанської ДНК Харківської області було повідомлено [PERSON] про заведення спадкової справи після померлого [PERSON] та про інформування спадкоємців про наявність заборгованості перед ним (а.с.48 т.2). Крім цього, 10.08.2021 АТ «Альфа-Банк» направив до цієї ж нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців з проханням про доведення спадкоємців до відома про зміст-претензії (а.с.18,19 т.2). За змістом ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За нормами ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.1\~ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,2\~ст. 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як видно з матеріалів справи відповідачка [PERSON] є сестрою померлого і єдиним спадкоємцем за законом після померлого, яка належним чином прийняла спадщину, оскільки його батько від спадщини відмовився на її користь. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до положень\~статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно зі статтею 1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22) вказано, що «задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)). Не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282\~ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109))». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, на яку є посилання в касаційній скарзі, викладено висновок, що «спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у погашенні заборгованості у разі смерті позичальника за рахунок спадкового майна, яке приймають у спадщину спадкоємці боржника. Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року у справі № 202/7691/17 зазначено, що «правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281\~ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 зазначено, що «ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц,на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано, що «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281\~ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60\~ЦПК України\~2004\~року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача». Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину та набув у власність спадкове майно, зобов`язаний погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Саме суд при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника встановлює необхідні для цього обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у встановлені строки; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; дійсний розмір вимог кредитора; частки спадкоємців у спадщині; обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця. До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника. Якщо спадкоємець (спадкоємці) заперечує проти вимог кредитора спадкодавця щодо меж його відповідальності за зобов`язаннями спадкодавця, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен такий спадкоємець, оскільки, з огляду на характер спірних правовідносин, кредитор не завжди може визначити яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна. Тому не допускається відмова в позові з тих підстав, що позивачем не надано відповідних доказів. В такій ситуації, задовольняючи позов кредитора до спадкоємця, суд в резолютивній частині рішення зазначає дійсний розмір заборгованості, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та встановлює, що її належить стягнути у межах вартості майна, одержаного ним у спадщину. Цим суд встановлює порядок виконання рішення про стягнення заборгованості спадкодавця. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаютьсясторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, що оскільки позивач [PERSON] з вимогою до єдиного спадкоємця померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] звернувся 12.10.2021, шляхом подачі заяви до Вовчанської державної нотаріальної контори, а 03.01.2022 року до суду, тобто дотримався приписів частини третьої статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення відповідної вимоги, заборгованість за договором позики спадкоємцем позичальника погашена не була, після смерті [PERSON] наявне спадкове майно, а тому суд дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 4715,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved