Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

У січні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2025 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У лютому 2025 вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва. Позовна заява обґрунтована тим, що 28.02.2023 ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 21.10.2022 Деснянський районний суд м. Києва ухвалив рішення про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] аліментів на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням проведених виплат. 28.06.2024 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Дружина [PERSON] не працює і перебуває на утриманні [PERSON] . [PERSON] працює на Банкнотно-монетному дворі на посаді налагоджувальних холодноштампувального устаткування 5 розряду підрозділу карбування розмінних монет із заробітною платою 25000 грн щомісяця. Позивач зауважує, що не відмовляється від сплати аліментів на дитини [PERSON] , але стягнення з нього аліментів у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно є непосильним тягарем для позивача. Враховуючи викладене, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття, призначені судовим рішенням Деснянського районного суду м. Києва на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягненням донькою повноліття. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2025 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що коли Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення аліментів, позивач погодився на сплату вказаних аліментів та визнав той позов. Наразі змінився у позивача матеріальний стан і сімейний, оскільки він одружився і має другу дитину. Позивачу важко сплачувати аліменти в тій сумі, яка ухвалена рішенням суду, тому просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що заперечує проти задоволення позовної вимоги. Зауважила, що з розрахунку заробітної плати позивача 25000 грн, вимоги які висуває позивач щодо зміни розміру стягнення аліментів у розмірі 5000 грн є замалою для дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2023 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.01.2022, про що зроблено відповідний актовий запис № 172. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2022 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням проведених виплат. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 28.06.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28.06.2024, про що зроблено відповідний актовий запис № 1022. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Департаментом з питань реєстрації виконавчого Органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 02.01.2025, про що зроблено відповідний актовий запис № 16. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Тобто на утриманні позивача, крім дитини - [PERSON] , [INFO] , також перебуває дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зауважує та не спростовано сторонами по справі, що його дружина [PERSON] на даний час не працює, оскільки дитина ще маленька, а тому також перебуває на його утриманні. Згідно довідки, виданої банкнотно-монетним двором № 81-0020/4445 від 20.01.2025 видана [PERSON] , в тому, що він працює Банкнотно-монетному дворі на посаді налагоджувальних холодноштампувального устаткування 5 розряду підрозділу карбування розмінних монет із заробітною платою 25000 грн щомісяця. Зазначено, що заборгованість по аліментам відсутня. Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача щодо зміни його матеріального становища та вважає, що зазначені позивачем обставини є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні вимог ст. 192 СК України. Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial