Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] в\~інтересах якої\~діє адвокат\~Гринів Тарас\~Володимирович через\~систему "Електронний\~Суд" звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний 22.12.2017 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на даний час навчається на 2 курсі Львівського фахового коледжу харчової і переробної промисловості національного університету харчових технологій на бюджетній основі. Син проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказує, що не в змозі самостійно утримувати сина у зв`язку з чим вона з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи вищевикладене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 18.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак в матеріалах справи містяться заява її представника про розгляд справи без їх участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце проведення судових засідань шляхом скерування повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку на адресу його зареєстрованого місця проживання, відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явився хоча й належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Судом встановлено, що Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.12.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 19.07.2005 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис№ 1537. Позивачці після розірвання шлюбу залишено прізвище " [PERSON] ". Постановлено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01.11.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2006 року, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №5801. Батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . З Довідки №14/25 від 08.01.25, виданої в.о. директора коледжу "Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій" Г. Дісик, вбачається, що [PERSON] є здобувачем освіти 2 курсу механіко-технологічного відділення денної форми навчання спеціальності "Комп`ютерні науки" освітньо-професійної програми "Обслуговування програмних систем і комплексів" на бюджетній основі відокремленого структурного підрозділу "Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій" (заклад фахової передвищої освіти). Термін навчання з 01 вересня 2023 до 30 червня 2027 року. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років\~за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Застосовуючи до спірних правовідносин зазначені норми права, суд робить такий висновок. При вирішенні справи суд бере до уваги те, що [PERSON] , вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається на денній формі навчання у "Львівському\~фаховому коледжі\~харчової і\~переробної промисловості\~Національного університету\~харчових технологій"\~за спеціальністю "Комп`ютерні науки". У зв`язку із навчанням на денній формі, [PERSON] не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно у тому обсязі, які необхідні зокрема як придбати харчі, засоби гігієни, оплачувати проїзд до навчального закладу, купувати одяг, оплачувати послуги мобільного зв`язку та Інтернету, купувати канцелярію, а також для культурного та соціального розвитку його особистості. Тому, відповідно до ст. 199 СК України обов`язок утримувати його до досягнення двадцяти трьох років лежить на його батьках за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працювати та надавати повнолітньому сину який продовжує навчання допомогу, тому на відповідача можна покласти обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу позивачки у матеріальній допомозі, можливості відповідача надавати таку допомогу. Відтак, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду із відповідним позовом в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Згідно з п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved