Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [PERSON] з 10 травня 2021 року почала працювати у аптечному пункті за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , на посаді фармацевта. 02 червня 2023 року [PERSON] була поведена інвентаризація товару та виявлено недостачу на суму 85 614 грн.. [PERSON] не заперечувала проти виявленої недостачі, та 03 червня 2023 року нею було написано розписку про зобов`язання повернути [PERSON] кошти в сумі 85 614 грн., протягом 8 місяців, сплачуючи кошти щомісяця на рахунок [PERSON] в розмірі 10 702 грн.. Однак протягом 2023-2024 року кошти в повному обсязі не повернуті, в грудні 2024 року було повернуто 23200 грн.. [PERSON] одружилась та змінила прізвище на " [PERSON] ". Таким чином, станом на лютий 2025 року, з врахуванням суми повернутих коштів за розпискою від 03 червня 2023 року, розмір боргу становить 62 414 грн., тому позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 травня 2021 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] як роботодавцем та [PERSON] як працівником укладено трудовий договір без номеру, відповідно до п.1 якого, предметом Договору є трудові відносини, визначені посадовою інструкцією організації між працівником і Роботодавцем. Відповідно до п.1.2 працівник приймається на посаду завідуючою аптечного пункту згідно Наказу №7 від 07 травня 2021 року за адресою по [ADDRESS] . Відповідно до розділу 2 Договору від 10 травня 2021 року, останній укладено між позивачем та [PERSON] безстроково з 10 травня 2021 року на невизначений строк. Згідно п.3.1 Договору Роботодавець зобов`язаний організовувати працю Працівника, створювати умови для безпечної та ефективної праці, забезпечувати працівника матеріально технічними засобами, необхідними для виконання роботи, правильно організовувати працю працівника, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, своєчасно виплачувати зумовлену трудовим договором заробітну плату. Відповідно до п.3.2 Договору Роботодавець має право вимагати від працівника належного виконання роботи відповідно до умов трудового договору, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, нормативних актів роботодавця, правил охорони праці, дбайливого ставлення до ввіреного йому майна; застосовувати до працівника дисциплінарні стягнення у порушенні своїх трудових обов`язків та на відшкодування шкоди, заподіяної працівником унаслідок порушення ним своїх трудових обов`язків. Згідно п.3.3. Договору працівник зобов`язується особисто і сумлінно виконувати свої обов`язки за трудовим договором, дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку, виконувати встановлені норми праці та завдання роботодавця, дбайливо ставитися до майна роботодавця, відшкодовувати шкоду, завдану майну роботодавця винними діями під час виконання трудових обов`язків та не розголошувати комерційну або доручену йому таємницю та іншу захищену інформацію підприємства. Відповідно до п.3.3 Договору, працівник має право на належні виробничо-побутові умови, пов`язані з виконанням працівником обов`язків за трудовим договором. Пунктами 5.1.1, 5.1.2 Договору передбачено, що працівник несе відповідальність відповідно до законодавства за невиконання або порушення зобов`язань, передбачених цих договором та за шкоду, заподіяну Роботодавцю діями (бездіяльністю) Працівника. На підставі наказу №8 від 09 квітня 2024 року "Про переведення [PERSON] на посаду фармацевта в Аптеку №2", [PERSON] було переведено на посаду фармацевта даної аптеки. Згідно посадової інструкції, фармацевт [PERSON] бере участь в прийманні товару, його розподілі по місцях зберігання, забезпечує умови зберігання лікарських засобів і виробів медичного призначення відповідно до їх фізико - хімічних властивостей і діючих правил зберігання; несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу його компетенції, а також за невикористання або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку. 02 червня 2023 року власником аптечного пункту, за участю бухгалтера [PERSON] та фармацевта [PERSON] проведено інвентаризацію товару, який надійшов у відповідальність останньої за час її праці (що підтверджено її розпискою від 02 червня 2023 року), де виявлено, що на початок проведення інвентаризації, залишок товару становив 815\~324 грн. 79 коп., водночас на кінець інвентаризації - на 03 червня 2023 року, загальний залишок товару становив 729\~709, 90 грн. Таким чином, недостача товару за результатами проведеної інвентаризації, станом на 03 червня 2023 року становила 85\~614 грн. [PERSON] не заперечувала проти виявленої недостачі товару, який був у її відповідальності, 03 червня 2023 року було написано розписку про зобов`язання повернути кошти ФОП [PERSON] в сумі 85\~614 грн. протягом восьми місяців, сплачуючи щомісяця кошти на її рахунок по 10\~702 грн.. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до положень ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Водночас протягом зазначеного періоду у розписці від 03 червня 2023 року, сума коштів в розмірі 85\~614 грн. від [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] не надійшла. [PERSON] одружилась та змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджено даними актового запису про шлюб №115, складеного Кривоозерським відділом ДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 29 грудня 2023 року. На протязі 2024 року від [PERSON] надійшли кошти в сумі 23\~200 грн., що підтверджує часткове добровільне виконання нею зобов`язання перед мною за розпискою від 03 червня 2023 року. Таким чином, сума неповернутих [PERSON] коштів складає 62414 грн.. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.\~ Представлена позивачем розписка про отримання відповідачем коштів містить дані щодо особи позичальника та позикодавця, розміру отриманої позики, термін повернення позики, тому є письмовим документом, що підтверджує факт укладення договору позики, його умови, посвідчує факт отримання відповідачем позики саме у позивача. Враховуючи, що позивачем представлено докази того, що відповідач отримала від позивача кошти, а відповідач не виконала належним чином умови укладеного договору, позовні вимоги підлягають задоволенню.\~З відповідача на користь позивача стягуються судові витрати позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved