Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 25.03.2022 до моменту подачі позову сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. У зв`язку із здійсненням догляду за донькою позивачка потребує від батька дитини утримання, але відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати кошти, тому позивачка змушена звернутися до суду. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилася, представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягав, просив задовольнити. Також, додав докази на підтвердження розміру понесених позивачкою судових витрат на оплату професійної правничої допомоги та просив їх стягнути з відповідача. Відповідач та його представник на розгляд справи в судове засідання не з`явилися. Як слідує із заяви представника відповідача, відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, просять розгляд справи проводити без їх участі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 березня 2022 року, який зареєстровано Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.03.2025. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2024, актовий запис № 143, відповідно до якого батьком є [PERSON] відповідач у справі, а матір`ю [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачкою, відповідно до інформації з витягів з Реєстру територіальної громади. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені вище обставини, визнання позовних вимог відповідачем, відсутність інших утриманців, його стан здоров`я суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення\~ст. 13 ЦПК України\~щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені із зверненням позивача за наданням правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги від 24.04.2025 та Акту приймання-передачі правничої допомоги та складає 3200,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог зазначеної норми, представник позивача подав докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу. До матеріалів позовної заяви представником позивача додано Договір про надання правничої допомоги від 24.04.2025 згідно якого, адвокатське бюро «Волков та партнери» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Гуменій Анастасії Вячеславівні та у Акті приймання-передачі правничої допомоги від 19.06.2025 погоджено вартість надання послуг. Згідно вказаного вище Акту сторони погодили надання правових послуг, вартість яких становить 3200,00 грн., та включає наступне: - складання позовної заяви (опрацювання документів, норм матеріального права, судової практики, надіслання позову) (2 години) 3200,00 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3200 грн. суд зазначає наступне. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268). Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не подав жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved