Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 у провадження судді Котормус Т.І. надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] Білик Р.О., в якій вона просить визнати виконавчий напис від 07.07.2021, зареєстрований у реєстрі за № 16823 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 07.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем був вчинений виконавчий напис №16823, яким з позивача стягнуто на користь відповідача 17129,23 грн. заборгованості за кредитним договором №74764 від 22.02.2018 та плату за вчинення виконавчого напису. Вказує на відсутність безспірності заборгованості та розрахунку розміру заборгованості, що свідчить про незаконність видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак її представник Білик Р.О. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Мікрокредит» у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомленний про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомляв, відзиву на позов не подавав. Представники третіх\~осіб будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, причин своєї відсутності суду не повідомляли. 30.06.2025 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 22.02.2018 між ТзОВ «Мікрокредит» та \~ [PERSON] укладено кредитний договір №74764 на суму 10000,00 грн. (а.с.10-13). Судом з матеріалів справи встановлено, що 07.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем був вчинений виконавчий напис №16823, згідно якого з \~ [PERSON] стягнуто на користь ТзОВ «Мікрокредит» грошові кошти у сумі 17129,23 грн. (а.с.19). Відповідно до вказаного виконавчого напису №16823, такий виданий з метою звернення стягнення з \~\~ [PERSON] заборгованості по кредитному договору №74764, укладеному між \~ [PERSON] та ТзОВ «Мікрокредит», яка складається з 7314,67 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9814,56 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та плата за вчинення виконавчого напису. 30.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Мікрокредит» заборгованості в розмірі 17479,23 грн. та виконавчий збір/основу винагороду приватного виконавця у розмірі 1747,92,00 грн. (а.с. 17-18). Позивач вважає, що приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки не перевірено безспірності суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17. Таким чином, оскільки спірний виконавчий напис виданий після 12 лютого 2017 року, а саме 07.07.2021, і такий виданий на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, то такий виконавчий напис виданий з порушенням закону і не підлягає виконанню. Доказів зворотнього суду не надано. Оскільки відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким вчинено спірний виконавчий напис є самостійною та достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, то суд не вдається до оцінки обставин справи, які можуть бути досліджені у межах судової справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суду неможливо оцінити правомірність процедури видачі виконавчого напису нотаріусом та факт безпірності заборгованості через відсутність будь-яких доказів щодо цієї обставини, а тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Тому, позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення вимог позивача, на відповідача покладаються судові витрати на користь позивача у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved