Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. 08.04.2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її мати - [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком [PERSON] з 05.08.2006 року, проте рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2015 року шлюбу було розірвано. Позивач зазначає, що станом на цей час вона є студенткою третього курсу Одеського технічного фахового коледжу Одеського національного технологічного університету з 15.08.20222 року. Зазначає, що відповідач працездатного віку, тобто, він має можливість приймати участь у її матеріальному утриманні. За даних обставин позивач вважає, що відповідач має фінансову можливість для сплати аліментів у визначений розмір. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 15.04.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. На адресу суду 26.05.2025 року (вх. № 34377) надійшов відзив на позовну заяву за підписом відповідача. Згідно поданого Відповідач [PERSON] не заперечує право позивачки на отримання аліментів, однак не погоджується із заявленим розміром у 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Його основні аргументи полягають у наступному: Відповідач зазначає, що позивачка не надала жодних доказів, які б підтверджували її нездатність забезпечити себе самостійно або об`єктивну неможливість працевлаштування. Також відсутні дані щодо її реальних щомісячних витрат, стану здоров`я, інших соціально-економічних показників та джерел доходу. Відповідач наголошує, що сам факт навчання не створює обов`язку батька щодо сплати аліментів у заявленому розмірі без доведеної потреби. Відповідач стверджує, що він не ухилявся від утримання доньки і після досягнення нею повноліття продовжував добровільно сплачувати аліменти, що підтверджується фінансовими документами. Також він зазначає, що позивачка не заявляла про відсутність добровільної допомоги до звернення до суду. Відповідач посилається на обмеженість своїх фінансових можливостей, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина ( [PERSON] , [INFO] ), а також наявна кредитна заборгованість перед банківськими установами, що підтверджується відповідними документами. Відповідач вважає, що заявлений розмір аліментів (1/4 частини) є необґрунтовано великим, не відповідає вимогам чинного законодавства та не враховує його реального матеріального становища та інших фактичних обставин. Він просить встановити розмір аліментів у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач стверджує, що позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про його матеріальне становище та можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. В судове засідання сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась на адресу суду із заявою про розгляду справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі (вх.№ 34927 від 27.05.2025 року). Відповідач звернувся на адресу суду із заявою про розгляду справи за його відсутності (вх.№ 34376 від 26.05.2025 року). Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, представник відповідача надав відзив на позовну заяву, докази на спростування позовних вимог, а відтак підстав для відкладення слухання справи передбачених ст.\~223\~ЦПК України не встановлено. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, відзив відповідача щодо не визнання позову та докази надані на підтвердження обставин, що в ньому викладені, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] народилася, актовий запис № 31, у графі батьки записані: батько - [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданий Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, серія [NUMBER] . [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.08.2006 року, проте рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2015 року шлюбу було розірвано. Також судом встановлено, що згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 28 січня 2014 року, з [PERSON] а стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини\~[PERSON] [INFO] ,\~у розмірі 500,00 гривень, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 23 жовтня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , на утримання дитини\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 23 жовтня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 08 листопада 2017 року, розмір аліментів було збільшено та з [PERSON] а стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини\~[PERSON] [INFO] ,\~у розмірі 1000,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] \~з дати набрання рішенням суду законної сили та на утримання дитини\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] \~з дати набрання рішенням суду законної сили. Згідно довідки з Відокремленого структурного підрозділу «Одеський технічний коледж» Одеського національного технологічного університету від 31.01.2025 року №46/02, вбачається, що [PERSON] , 2007 року народження дійсно навчається в ВСП «ОТФК ОНТУ», та є студенткою денної форми навчання економічного відділення з 15.08.2022 року (наказ про зарахування № 101-Е-01-ОСС від 27.07.2022 року). Термін закінчення навчання 30.06.2025 року. Відповідач [PERSON] є працездатного віку. Будь яких доказів наявності у відповідача [PERSON] вад здоров`я, що перешкоджають йому працювати та наявності інших, окрім другої дитини [PERSON] , [INFO] , осіб, які утримуються відповідачем до суду не надано. Відповідач надав до суду копію заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 08.04.2025 року у справі № 521/20344/24 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до Особа_1 про стягнення заборгованості. Згідно довідки від 26.05.2025 року вбачається що [PERSON] станом на 26.06.2025 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за карткою «універсальна Голд» у розмірі 3905,03 грн. Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин матеріали справи не містять. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.3 ст.199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, місця проживання за місцем знаходження навчального закладу. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі та не має самостійного заробітку, що підтверджує її потребу в матеріальній допомозі. Так, згідно ч.2 ст.\~182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200\~СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатного віку, не має будь-яких медичних обмежень для працевлаштування, стан його здоров`я задовільний, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу. Суд враховує доводи відповідача щодо наявності на його утриманні іншої неповнолітньої дитини, [PERSON] ( [INFO] ), на яку він також сплачує аліменти. Ця обставина, відповідно до ст. 182 СК України, є істотною при визначенні розміру аліментів. Суд також бере до уваги надані відповідачем докази наявності кредитної заборгованості, зокрема перед АТ КБ «ПриватБанк» та за заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 08.04.2025 року у справі № 521/20344/24 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення заборгованості. Хоча такі докази самі по собі не свідчать про неспроможність працювати та отримувати дохід, вони вказують на певні фінансові обтяження відповідача, що може впливати на його можливість надавати значну матеріальну допомогу. Враховуючи баланс інтересів сторін, принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, а також наявність у відповідача на утриманні іншої неповнолітньої дитини, на яку він також сплачує аліменти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Заявлений позивачкою розмір аліментів у 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача є завищеним, оскільки не в повній мірі враховує матеріальне становище відповідача, зокрема його зобов`язання з утримання іншої дитини та наявну кредитну заборгованість. Водночас, відповідач не довів повної неможливості надавати допомогу, а лише просив зменшити її розмір. З огляду на вищевикладені обставини, а також приймаючи до уваги необхідність забезпечення розумного та достатнього розміру утримання позивачки, який би не ставив відповідача у надмірно скрутне матеріальне становище та дозволяв йому виконувати обов`язки з утримання іншої дитини, суд дійшов висновку, що належним та достатнім розміром аліментів на утримання [PERSON] є 1/5 частина з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до 30 червня 2025 року. Таке рішення відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у Сімейному кодексі України. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягнення судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial