Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуваючи в зареєстрованому шлюбі народили спільних дітей. Відповідачка з 20.03.2022 року втекла та перебуває у розшуку. Місце проживання сина [PERSON] було офіційно визначено з батьком, відповідно до рішення Ізмаїльської міської ради. Мати передала дитину батьку та протягом останніх трьох років не надає матеріальної допомоги на його утримання, наразі її місце перебування не відоме, вказані обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання обов`язків щодо забезпечення дитини. Також позивач просив стягнути аліменти за попередній період у межах останніх трьох років, оскільки він офіційно утримує дитину з 24.03.2022 року. Ухвалою суду від 24.04.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позивач у\~судовомузасіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.04.2017 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2017 до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, з [PERSON] стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп. В копії довідки від 24.03.2022 №5108-7000133326 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначено, що довідка видана [PERSON] , [INFO] , законний представник [PERSON] . Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №294 від 24.05.2022 визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, разом з батьком, [PERSON] . Позивачем по справі зазначено, що з 24.03.2022 року дитина проживає з ним та відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні дитини Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів з 24.03.2022 року, суд зазначає наступне. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальними правилами Сімейного кодексу\~України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи містять достатньо доказів того, що позивач вживав до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача з 24.03.2022 року, а саме, звернення позивача до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів з 24.03.2022 року, яка розглянута судом з винесенням заочного рішення 04.04.2025 року, та ухвалою Ленінського районного суду від 04.04.20205 року про відмову у прийнятті додаткової заяви позивача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , що на переконання суду, в розумінні ч. 2 ст.191\~СК України є доказом ухилення відповідача від сплати аліментів Таким чином,судом встановлені підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період, а тому така позовна вимога підлягає задоволенню. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] у частці від заробітку (доходу) відповідача яка становить 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 24.04.2022 року та до досягнення сином повноліття. Суд роз`яснює, що відповідно до положення ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved