Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

У вересні 2024 року Приватне підприємство «Шериф-Охорона 03» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 6178442 від 19 березня 2019 року у розмірі 8700,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19 березня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 6178442 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна відповідача та спостереження за майном, а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги щомісячно протягом перших п`яти днів місяця за послуги, які були надані в попередньому місяці. Послуги надаються за адресою: [ADDRESS] . Вартість охоронних послуг по договору визначена в розмірі 380,00 за один місяць. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме здійснював охорону майна відповідача та спостереження. Проте відповідач періодично допускає прострочення плати за звітний місяць. Загальна заборгованість за договором про надання послуг охорони становить за період з січня 2024 року по 31 липня 2024 року (включно) 2 400,00 грн. Крім того, відповідно до умов Договору виконавцем передано замовнику у користування (оренду) обладнання «Ajax» (вхідна група) вартість якого становить 6300,00 грн. Умовами договору передбачено, що після припинення договірних відносин замовник зобов`язується повернути виконавцю обладнання. Але у встановлений строк відповідач обладнання не повернув. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 11 жовтня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/19056/24 за вказаним позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачеві копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви, надсилалися двічі за адресою зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про розгляд справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 19 березня 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 6178442. Відповідно до умов Договору позивач надав відповідачу послуги охоронної сигналізації, що встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про негайне проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечує негайний виїзд групи швидкого реагування. Згідно з умовами договору вказані послуги надаються за адресою: [ADDRESS] . Вартість обраних замовником послуг становить 380,00 грн. щомісячно, які замовник зобов`язаний сплачувати щомісячно протягом перших п`яти календарних днів місяця У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, у відповідача перед позивачем за період з січня 2024 року по 31 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 2400,00 грн. Крім того, відповідно до умов Договору виконавцем передано замовнику у користування (оренду) обладнання «Ajax» (вхідна група), вартість якого становить 6300,00 грн. Умовами договору передбачено, що після припинення договірних відносин замовник зобов`язується повернути виконавцю обладнання. Але у встановлений строк відповідач обладнання не повернула. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 8 700,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості та повернення обладнання, але до цього часу відповідач кошти не сплатив. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 статті 11 ЦК України визначено, що цивільна права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільна права та обов`язки. Відповідно до умов укладеного між сторонами Договору (п. 8.1-8.2) останній набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна із Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії Договору. Як встановлено при розгляді справи, виконавцем у повному обсязі виконано свої зобов`язання за Договором, а саме передано у користування замовнику відповідне обладнання та надано послуги відповідно до умов Договору. У свою чергу на момент розгляду справи обладнання та/або його вартість виконавцю не повернуто, а заборгованість за надані послуги не сплачено. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 525 ЦК України). Враховуючи викладене, вимоги діючого законодавства, встановлений судом факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 8 700,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved