Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

13 червня 2025 року на адресу суду надійшла позовна заява про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] (рідна сестра її батька [PERSON] ), яка на момент смерті була зареєстрована в селищі Летичів, Хмельницького району, Хмельницької області. За життя [PERSON] шлюб не реєструвала, власних дітей у неї не було, [PERSON] (брат [PERSON] ) помер [INFO] , а тому спадкоємці відсутні, спору щодо визнання права власності на дане майно немає. Між нею та рідною тіткою [PERSON] за її життя була домовленість про те, що вона її догляне до смерті, а вона залишить у власність належну їй частка у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Усі належні їй правовстановлюючі документи на 12/25 частку у даному житловому будинку тітка передала їй. Після смерті [PERSON] вона здійснила її поховання і з того часу відкрито користується даною часткою у будинку та належними до неї господарськими будівлями та спорудами, підтримувала та підтримує в належному стані. Так як [PERSON] була її рідною тіткою, якою вона опікувалася до дня її смерті та похоронила, то була впевнена, що їй як єдиному спадкоємцеві перейшла у власність після смерті [PERSON] належна їй частка у житловому будинку, яку згодом зможе переоформити на своє ім`я. Враховуючи наведені факти, вважає, що 12/25 часткою у житловому будинку та належними до неї господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] заволоділа добросовісно. Інша частка, яка складає 13/25 у житловому будинку за адресою [ADDRESS] належить їй, так як була успадкована після смерті батьків, а саме: її мама [PERSON] успадкувала її після смерті її батька (свого чоловіка) [PERSON] , а вона відповідно прийняла та оформила частку житлового будинку після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2014 року належна їй частка у житловому будинку (А-1) в [ADDRESS] становить 13/25 частки житлового будинку розміром 83,2 кв.м., житлової площі 49,5кв.м., а також належні до неї господарські будівлі та споруди: камінний хлів «Б», камінний погріб «б», цегляний хлів «В» камінний погріб «в», цегляний хлів «Г», цегляний хлів «Д», дерев`яний хлів «Е», дерев`яний хлів «Є», цегляний хлів «Ж», цегляний хлів «З». Тобто, належна їй 13/25 частка та 12/25 частка, яка належала [PERSON] складають цілу частину житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 09 грудня 2024 року їй було надано лист нотаріуса №586/01-16 в якому зазначено, що вона не може оформити спадщину на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що вона не є спадкоємцем згідно діючого на той період законодавства, а саме Цивільного кодексу України РСР 1963року. Тому було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на 12/25 частки житлового будинку господарських будівель та споруд за набувальною давністю. Після смерті її рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , вона з того часу безперервно володіє даною часткою у житловому будинку, а також належними до неї господарських будівель та споруд, підтримує у належному стані, поводиться з нею як власник, що складає уже більше 20 років. З вимогами про те, що вона незаконно володіє і користується ніхто не звертався, в тому числі і представники громади. На підтвердження того факту, що частина будинку перебуває у її користуванні з 2002 року є акт Летичівської селищної ради Хмельницької області від 22 лютого 2025року, згідно якого було встановлено, що [PERSON] після смерті своєї рідної тітки [PERSON] , дійсно здійснила її поховання та з того часу безперервно, відкрито користується частиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належала покійній гр. [PERSON] та підтримує її в належному стані по даний час. Також вказане підтверджується розрахунками по особовому рахунку [NUMBER] (один на житловий будинок) за адресою [ADDRESS] , закріпленого за [PERSON] , згідно яких вбачається, що вонарегулярно здійснює платежі за використану електроенергію по будинку в тому числі і частини будинку, яка належала тітці. Земельна ділянка, на якому розташований житловий будинок, площею 0,14 га, розміром 1/1 частка, належить [PERSON] . Довідка №298 від 13 лютого 2025 року, яка видана Летичівською селищною радою підтверджує той факт, що відсутня заборгованість по сплаті земельного податку за даною адресою. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 12/25 частину у житловому будинку(А-1) за адресою: [ADDRESS] загальною площею 83,2 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., допоміжна 33,7 кв.м., а також по 12/25 частин господарських будівель і споруд: хлів (Б), погріб (б), хлів (В), погріб (в), хлів (Г), хлів (Д), хлів (Е), хлів (Є), хлів (Ж), хлів (3). 13 червня 2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. 19 червня 2025 року позивач [PERSON] подала заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутність та без звукозапису, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. 19 червня 2025 року від представника відповідача Летичівської селищної ради надійшла заява № 2406 про розгляд справи у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують. Справу розглянуто в порядкуст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Відповідно зі ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року\~роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року\~роз`яснено, що за змістом ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~(на теперішній час це ч. 4\~ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Зі змісту заяв відповідача вбачається, що позовні вимоги повністю визнають. Інших спадкоємців немає. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог, яке є повним і безумовним, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку з тим, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved