Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідачка) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у якому просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 7 414,46 грн, витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , та автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2023 у справі №761/32337/23 відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «Інго». АТ «СК «Інго» виплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 9 931,74 грн. Згідно ремонтної калькуляції від 14.09.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] , становить 11 531,74 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 17 346,20 грн. Оскільки розмір страхового відшкодування, яке було виплачено страховою компанією на користь позивача не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу, позивач просить суд стягнути з відповідачки різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування з боку страховика, що становить суму у розмірі 7 414,46 грн. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Макаренко І.О. На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва щодо повторного автоматизованого розподілу справи від 26.02.2025 №01-08-333, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.04.2025 від представника відповідачки - адвоката Джумурата В.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 17.04.2025 від представника відповідачки - адвоката Джумурата В.М. надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідачки заперечив проти позову, пославшись на таке. Позивач не є власником транспортного засобу Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] та не був учасником ДТП за участю відповідачки, а тому він не має права на звернення до суду із цим позовом. Позивачем не обґрунтовано розмір завданої шкоди, оскільки надана позивачем калькуляція вартості ремонту транспортного засобу не є належним доказом та не підтверджує розмір збитку. На підставі зазначеного представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідачки подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у якому просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 972,00 грн. 14.05.2025 та 24.06.2025 від представника позивача - адвоката Голосної А.В. надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача та його представника. 25.06.2025 від представника відповідачки - адвоката Джумурата В.М. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачки та її представника. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 30.08.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , та автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2023 у справі №761/32337/23 відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідачки у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] , та обставини даного ДТП, не потребують доказування. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «Інго» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214755011. 03.11.2023 АТ «СК «Інго» виплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 9 931,74 грн, що підтверджується копією страхового акту №6284122 від 31.10.2023 та копією платіжного доручення №22836 від 03.11.2023. Власником автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] . Згідно довіреності від 09.03.2023, [PERSON] уповноважила [PERSON] бути уповноваженим представником та здійснювати будь-які дії, необхідні для виконання повноважень, наданих цією довіреністю, в тому числі, представляти інтереси в усіх судах України будь-якої інстанції при розгляді цивільних справ, пов`язаних із захистом її прав та законних інтересів як власника транспортного засобу, з усіма процесуальними правами, що надані стороні законом, без будь-яких обмежень. Довіреність видана строком на 3 роки і дійсна до 09.03.2026. Таким чином, позивач має право на звернення до суду з цим позовом, а доводи представника відповідачки про те, що позивач є неналежним позивачем не знайшли свого підтвердження. Позивач просить стягнути з відповідачки різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та вартістю матеріального збитку посилаючись на калькуляцію вартості ремонту транспортного засобу. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно абз. 2 ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Згідно положень ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Документом, який здійснює методичне регулювання товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів є Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі по тексту - Методика). Згідно п. 1.2. Методики, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Відповідно до підпунктів д), е) пункту 1.4. Методики, Методика застосовується з метою: визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно п. 4.3. Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №221/6180/16-ц зазначено, що сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395). Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03.06.2021 у справі №461/2217/19. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу. Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання певних доказів суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем не надано до суду звіт про оцінку майна, а лише калькуляцію вартості ремонту транспортного засобу від 14.09.2023 №6082431, яка не є належним доказом та не підтверджує розмір збитку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог. Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведені положення є найважливішою складовою принципу змагальності. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Оскільки за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed