Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа - Тернопільська міська рада, Тернопільська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», просить: усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування майном, а саме димо-вентиляційним каналом, що належить до квартири [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати витяжну трубу від нагрівного приладу, який вмонтовано в димо-вентиляційний канал та привести димо-вентиляційний канал у попередній стан для можливості належного відводу продуктів згорання і природної вентиляції в квартирі [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вчиняти будь-які перешкоди [PERSON] в користуванні належним останній на праві власності майном, а саме димо-вентиляційним каналом, що належить до квартири [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Позивачка 07.10.2024 виявила, що в її квартирі без будь-якої правової підстави здійснено втручання в несучі конструкції квартири, а саме замуровано димовий та вентиляційний канал від газового пічного опалення, яким вона постійно користувалась до цього часу. За результатами огляду комісією, яка була скликана на її звернення, складено акт, в якому зазначено, що згідно із Єдиною державною електронною системою у сфері будівництва інформація щодо дозвільних документів на проведення будівельних робіт за адресою [ADDRESS] , - відсутня. Комісія вирішила рекомендувати власнику нежитлового приміщення - [PERSON] у найкоротший термін привести вентиляційний канал, що відноситься до квартири [ADDRESS] , у попередній стан для можливості належного відводу продуктів згорання і природної вентиляції в квартирі [ADDRESS] . Відповідачка не усувала вищевказаних порушень, Відтак, Позивачка залишилась без опалення в квартирі у зимовий період. Це завдало Позивачці значних незручностей та шкоди, що вплинуло на її здоров`я. Вона більше не могла проживати у своїй квартирі через відсутність опалення. Відповідачка [PERSON] у заявах по суті, які подані через представника, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що придбала нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] та 01.08.2023 уклала договір №347 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з Тернопільська філія ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» («Управитель»). У цьому нежитловому приміщенні вже була встановлена піч. Влітку 2024 року, готуючись до зими, звернулася до ЖЕКу (Тернопільська філія ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс») з проханням перевірити димар. У червні прийшов технік, оглянув і почистив канал та піч, після чого протестував систему та повідомив, що все працює. Кілька разів відповідачка викликала спеціалістів для перевірки, які порекомендували їй встановити внутрішню трубу (загільзувати) для уникнення подальших проблем, так як вже існуючий цегляний димохід в будинку був в аварійному стані. Крім того, спеціаліст повідомив, що її димар спільний із квартирою на другому поверсі, де встановлений газовий котел. Це є небезпечно, оскільки одночасна робота обох систем може призвести до небезпечних наслідків. Спеціаліст, маючи ці документи, перевірив усі димарі, які знаходяться в будинку за адресою [ADDRESS] і виявилося, що у центральній частині нежитлового приміщення є сім каналів: 1-й і 3-й - користується квартира на першому поверсі, причому ця квартира об`єднує дві кватири, а димарі було змінено під час будівництва, тому вони більше не використовуються. 2-й і 4-й використовуються мешканцем другого поверху для газових котлів. 5-й, 6-й і 7-й використовувались Позивачем. Проте з трьох каналів лише два використовувалися для вентиляції: один для кухні, інший для ванної кімнати. Стверджує, що позивачка не довела, що димовентиляційний канал є її власністю. Звертає увагу на те, що заборона їй, як одному із співвласників, використовувати пічне газове опалення в нежитловому приміщенні за адресою [ADDRESS] , буде наслідком позбавлення її права користування спільним майном. Зазначає, що на схемі-розгортці димових і вентиляційних каналів чітко видно, що канал №5 - це димовий. Даний канал у Позивачки проходить у ванній кімнаті. Відповідно до пункту 6.19 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» забороняється прокладати димові канали через ванні кімнати, санвузли та житлові приміщення. Відповідно до «Правил безпеки систем газопостачання»: розділ 6.4 Газові прилади не допускається встановлювати у ванних кімнатах та санвузлах. Третя особа - Тернопільська міська рада надала письмові пояснення, в яких зазначила про те, що позивачка 10.10.2024 зверталася із проханнями вжити заходів у зв`язку із втручанням в несучі конструкції її квартири, а саме замурування каналу пічного опалення. У зв`язку із цим була створена комісія, яка надала відповідні рекомендації з приводу вирішення спору. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав, викладених у заявах по суті. Відповідачка та її представник просили відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у заявах по суті. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» в судовому засіданні просила задоволити позов. Представник третьої особи - Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розглядати справу без участі Тернопільської міської ради. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.09.2002 (а.с.13). Як видно із технічного паспорта (а.с. 14-15) у квартирі встановлено пічне опалення та гаряче водопостачання за допомогою колонки. Комісія КП «Житлово-експлуатаційна контора» 30.10.2002 дійшла висновку про те, що димові та вентиляційні канали у квартирі [ADDRESS] відповідають технічним вимогам і придатні для відводу продуктів згоряння від побутових газових приладів, про що склала акт (а.с. 16). [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 44,9 кв.м. по [ADDRESS] , що видно з інформації із Державного реєстру речових прав від 17.03.2025 (а.с. 28, 74) та договору купівлі-продажу (78-80). Як вбачається із листа відділу архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради від 05.11.2024, у відповідь на звернення позивачки 16 жовтня 2024 року спеціально створено комісією у складі працівників Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради. Комісія у присутності представника балансоутримувача - менеджера ТФ TOB «ФК Будсервіс» та [PERSON] здійснила огляд об`єкта за адресою - [ADDRESS] , за результатами якого склала акт, в якому зазначила, що згідно з Єдиною державною електронною системою у сфері будівництва інформація щодо дозвільних документи на проведення будівельних робіт за адресою [ADDRESS] відсутні. Комісія вирішила рекомендувати власнику нежитлового приміщення - [PERSON] у найкоротший термін привести вентиляційний канал, що відноситься до квартири [ADDRESS] , у попередній стан для можливості належного відводу продуктів згорання і природної вентиляції в квартирі [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] із скаргами на те, що вона виявила втручання в несучі конструкції її квартири, а саме, замурування її димового каналу від пічного газового опалення, зверталася в ТРУП ГУНП в Тернопільській області (а.с. 18), Тернопільську окружну прокуратуру (а.с. 19) та на особистому прийому заступнику міського голови Тернопільської міської ради (а.с. 26). Відповідно до інформації Тернопільської філії ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» №60 від 24.02..2025 (а.с. 73), та №198 від 09.05.2025 (а.с. 76), остання перевірка димових та вентиляційних каналів житлового будинку [ADDRESS] проводилася 22.11.2024. При цьому зазначено, що нежитлове приміщення, яким користується [PERSON] не має димових каналів, оскільки ніколи не було житловим і знаходиться у підвальному приміщенні. Під час будівництва житлового будинку, кожній квартирі відведено індивідуальний димовий канал, спірний димовий канал належить квартирі [ADDRESS] . Суд дослідив надані сторонами схему-розгортку димових та вентиляційних каналів житлового будинку [ADDRESS] та фото, в яких до квартири [ADDRESS] були підведені два димових канали та 1 вентиляційний, при цьому один канал закритий трубою. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав . Власність зобов`язує . Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Відповідно до частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з частиною другою статті 383 ЦПК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно із частиною шостою статті 55 Кодексу цивільного захисту України, встановлено обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Відповідно до пункту 6.1 «Правил безпеки систем газопостачання» затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм. Згідно з державними будівельними нормами України (пункти 3.9, 3.10, ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», затверджений наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 січня 2013 року № 24, від 28 серпня 2013 року № 410, чинний з 01 січня 2014 року): димовідвід визначено як канал для відводу димових газів від теплогенератора (котла) до димоходу або в атмосферу безпосередньо; димохід - це вертикальний канал прямокутного або круглого перерізу для створення тяги та відведення димових газів від димовідводу або теплогенератора (котла), печі нагору в атмосферу. Частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] , а відповідачка є власником нежитлового підвального приміщення загальною площею 44,9 кв.м у цьому будинку. Як видно із інформації ТФ ТОВ «КК «Будсервіс», яка є управителем будинку, нежитлове приміщення, яким користується [PERSON] не має димових каналів, а спірний димовий канал належить квартирі [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується технічним паспортом квартири позивачки (а.с. 15), у якому міститься інформація про пічне опалення квартири, а також актом на приймання в експлуатацію димових і вентиляційних каналів, (а.с.16). При цьому, відповідачка не надала доказів наявності закріплених за її нежитловим приміщенням димових каналів та виду опалення. Навпаки, у заявах по суті (заперечення), відповідачка зазначає, що від початку будівництва будинку [ADDRESS] , в нежитловому приміщенні, власником якого вона є, був доступ до усіх димових та вентиляційних каналів, так як це приміщення використовувалось для обслуговування димових і вентиляційних каналів. В подальшому це приміщення було приватизоване та використовувалось за іншим призначенням, і входи до димових і вентиляційних каналів були заблоковані. Тому, оцінивши надані сторонами докази, за стандартом доказування «балансу ймовірностей», суд вважає доведеною ту обставину, що спірний димовий канал призначений для обслуговування саме квартири [ADDRESS] , власником якої є позивачка [PERSON] . Також, як видно із пояснень позивачки, акту комісії (а.с. 63), фото (а.с. 94), а також визнається відповідачкою [PERSON] , остання без дозвільних документів встановила внутрішню трубу в існуючий цегляний димохід у будинку, яким користувалася позивачка для виводу продуктів згоряння пічного опалення, чим створено перешкоди [PERSON] у користуванні димовим каналом. Тому, суд доходить переконання, що порушення прав власника [PERSON] щодо користування її квартирою є встановленим та підлягає захисту судом. Визначаючи спосіб захисту, суд вважає, що права позивачки може бути ефективно захищено у випадку застосування такого способу захисту, як усунення перешкоди у здійсненні [PERSON] користування димовентиляційним каналом до квартири [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати витяжну трубу від нагрівного приладу, який вмонтовано в димо-вентиляційний канал та привести димо-вентиляційний канал у попередній стан для можливості належного відводу продуктів згорання і природної вентиляції в квартирі [ADDRESS] . Вимога про зобов`язання заборонити [PERSON] вчиняти будь-які перешкоди [PERSON] в користуванні майном, а саме димо-вентиляційним каналом, спрямована на майбутнє, є ретроспективною, оскільки висловлює припущення, що [PERSON] у майбутньому буде порушувати права позивачки. Разом із тим, такі припущення є передчасними, а тому така вимога до задоволення не підлягає. Тому позов слід задовольнити частково. Доводи відповідачки про порушення правил безпеки, оскільки димовий канал позивачки знаходиться у ванній кімнаті ніяк не впливає на її право закривати вказаний канал для користування позивачкою. Доказів порушення правил експлуатації каналу позивачкою вказаним, які встановлені компетентними органами суду не надано. Оскільки позивачка під час звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, в силу статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача за одну вимогу немайнового характеру на користь держави у розмірі 1211 грн 20 коп. Відповідно до статтей 16, 321, 291 ЦК України статтей 5, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial