Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

30 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 05 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (далі ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та [PERSON] був укладений договір про споживче кредитування № 96846, право вимоги за яким на підставі договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов кредитного договору у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 150062,4 гривень, просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 86, 87), у позовній заяві просив розглядати справу без його участі\~ (а. с. 5). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 88), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26 червня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша\~статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 05 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» із заявою на видачу кредиту №100360662, в якій просила встановити кредитний ліміт в сумі 150556 гривень та видати перший транш в розмірі 50000 гривень для ремонту будинку (а. с.8). Того ж дня відповідачка уклала із ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» договір про споживчий кредит № 96846 (далі Договір), відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 105556 гривень. Кредитодавець надає перший транш в сумі 50000 гривень не пізніше наступного дня укладення Договору на рухунок позичальника № UA 783288450000026207000406183. Строк кредитування за першим траншем становить 730 днів. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховується за ставкою 160% річних. Пунктом 2.4 Договору передбачено знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу, який складає 1 гривню та стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу 200 гривень (а. с. 11-12) Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем 1 раз в місяць в конкретні дати, вказані в графіку платежів (а. с. 14). Відповідачка своїм підписом підтвердила, що до укладення Договору отримала та ознайомилась з індивідуальною частиною Договору, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, а публічну частину Договору отримала в електронному повідомленні на номер мобільного телефону [NUMBER] , який вона вказувала в заяві на видачу кредиту та Договорі, про що свідчить пункт ІV Договору. Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується карткою обліку виконання договору № 96846 (а. с. 15-20). ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», надавши відповідачці кредит, свої зобов`язання за договором виконало. Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З розрахунку ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» видно, що заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 96846 від 05 лютого 2022 року становить 150062,4 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 50000 гривень, заборгованість за відсотками 96662,4 гривень, заборгованість за комісією 3400 гривень (а. с. 15-20). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій статті 516\~ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті\~це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»\~укладений договір факторингу № 28012025 (а. с. 21-29). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 вказаного договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» грошові вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» і боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заміняє ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. До ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» переходять права ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» як первісного кредитора за кредитними договорами (договорами про надання споживчого кредиту) в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з Реєстру боржників для друку з Додатку №1 до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 96846 від 05 лютого 2022 року становить 150062,4 гривень (а. с. 33 -35, 36). Зобов`язання по оплаті договору факторингу фактором повністю виконані (а. с. 30). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 96846 від 05 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС»\~та відповідачкою [PERSON] . З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 96846 від 05 лютого 2022 року становить 150062,4 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 50000 гривень, заборгованість за відсотками 96662,4 гривень, заборгованість за комісією 3400 гривень (а. с. 13). Розрахунок проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов Договору. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. Щодо розподілу судових витрат у цій справі. Згідно зі\~статтею 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 гривень позивач надав договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №400 від 01 квітня 2025 року, витяг з Акту №9 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2025 року (а. с. 44 -46, 47, 48, 49). Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідачка відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляла, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовувала. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 гривень та судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. На підставі викладеного, статей\~512, 514, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1054,\~1056-1\~ЦК України та

Outcome: approved