Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

У січні 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовомдо [PERSON] , про відшкодування збитків. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/002526. Предметом вказаного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Honda, державний номерний знак [NUMBER] . 19.03.2021 о 13 год. 37 хв. на вул. Божка, 6 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Honda, державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу Nissan, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2021 по справі № 752/8324/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. До ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа, внаслідок чого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 103387/1 у розмірі 241221,35 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan, державний номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в АТ «СК «АРКС» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР201513702 та остання здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 130000,00 грн. Згідно Полісу № ЕР201513702 передбачено ліміт за шкоду завдану майну 130000,00 грн, франшизу - 0,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 111221,35 грн та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з тим, що «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 19.03.2021 о 13 год. 37 хв. в м. Києві на нерегульованому перехресті вул. Божка та вул. Ізюмська, керуючи автомобілем Nissan, державний номерний знак [NUMBER] , при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобуHonda, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Honda, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засобом отримали механічні пошкодження. Власником транспортного засобу Honda, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Honda, державний номерний знак [NUMBER] було застраховано ПрАТ «СК «Універсальна» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/002526. ПрАТ «СК «Універсальна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 241221,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3504 від 29.04.2021. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan, державний номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в АТ «СК «АРКС» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР201513702. За Полісом № ЕР201513702 передбачено ліміт за шкоду завдану майну 130000,00 грн, франшизу - 0,00 грн. Таким чином, АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 130000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 111221,35 грн. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України «до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки». Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У Постанові Верховного суду України від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкодипри страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Таким чином Позивач виконав свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору. Різниця між завданою шкодою Відповідачем і шкодою яка відшкодувалася Страховою компанією Відповідача становить: 111221,35 грн = 241221,35 грн (розмір завданої шкоди) - 130000,00 грн (сума відшкодування). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved