Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

У травні 2025 із позовом до суду звернувся [PERSON] який просив визначити, що розмір часток у праві власності співвласників на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 29,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв.м., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складає по 1/3 частці кожному. Визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , на: 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 29,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв.м. Мотивує заявлені вимоги тим, що після смерті батька позивача [PERSON] утворилася спадщина на 1/3 частку квартири по [ADDRESS] . При зверненні із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріус відмовила, обґрунтовуючи відмову тим, що вона не може самостійно визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою суду від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні. У судове засідання позивач та його представник не прибули. На адресу суду представник позивача адвокат Галіцина В.В. надала заяву в якій просила розгляд справи здійснити у їх відсутність, просила позовні вимоги задовольнити із підстав наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву згідно якої позов визнав, просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Суд дослідивши надані докази установив, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули права спільної сумісної власності на квартиру по [ADDRESS] , на підставі договору від 19.01.1995 року. Вказаний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, частка кожного співвласника невизначена. Згідно технічного паспорту квартира по [ADDRESS] має загальну площу 29,6 кв. м, житлова площа 14,7 кв.м. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у м.Вінниця. Заявник після смерті батька звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. [PERSON] від отримання спадщини, що утворилася після смерті батька відмовився. Державним нотаріусом Гречко Ж.Б. заведено спадкову справу №307/2014, після смерті [PERSON] . Державним нотаріусом Гречко Ж.Б. у видачі свідоцтва про право власності за законом на квартиру [ADDRESS] заявнику відмовила. Обґрунтовуючи відмову тим, що квартира перебуває у спільній сумісній власності, розмір частки у якій невизначений. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про визначення частки та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити. Беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved