Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

31 березня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 16.11.2004 року виконкомом Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 2. Шлюбні відносини між ними припинено з жовтня 2012. Відповідач [PERSON] є батьком позивачки. Вона навчається на першому курсі Полтавського університету економіки і торгівлі, за спеціальністю 035 Філологія, термін навчання становить чотири роки, до 30.06.2028 року. Позивачка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Стипендії не отримує. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним, до березня 2025 сплачував аліменти, має змогу і надалі надавати допомогу на її утриманні. Окрім аліментів до досягнення нею 18 років, ніякої допомоги не надавав. В даний час відповідач проживає сам. Інших дітей у нього немає, має матір пенсіонерку, але вона отримує пенсію і на утриманні відповідача не перебуває. Він має земельний пай та доходи від особистого господарства. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з її батька [PERSON] на її утримання, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, в своїх поясненнях посилалася на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги позивача визнав частково, зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, але просив зменшити їх розмір, в зв`язку з тим, що він хворіє, потребує постійного лікування. Крім того, на його утриманні перебуває мати пенсіонерка. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійної\~вимоги \~ [PERSON] \~в судовому\~засідання позовні\~вимоги позивача\~підтримувала в\~повному обсязі.\~Посилалася на\~те,\~що відповідач\~є працездатним\~на можу\~утримувати свою\~дитину в\~період її\~навчання,\~але матеріальної\~допомоги на\~її утримання\~в добровільному\~порядку він\~не надає.\~ Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 квітня 2007 року Виконавчим комітетом Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с. 9). Позивачка [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою особою, якій не виповнилося 23 роки (а.с. 9, 5-6), позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання та є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Полтавського університету економіки і торгівлі, спеціальність: філологія, термін навчання з 26 серпня 2024 року по 30 червня 2028 року (а.с. 4). Позивачці 23 роки виповниться 30 березня 2030 року. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України при винесенні рішення частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує вартість: навчання, навчального обладнання та матеріалів, харчування, послуг проїзду пасажирського транспорту та інші витрати, які позивач сплачує при навчанні дитини. Відповідно до ст. 198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вказує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Тобто конструкцією ст. 199 СК України передбачено саме можливість батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. У контексті вказаної статті позивач зобов`язаний довести необхідний розмір матеріальної допомоги якої потребує, а не лише формально цитувати норми законодавства. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, самостійного доходу не отримує. Зважаючи на норми чинного законодавства та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти, якщо навіть його дитина і має якийсь дохід, чинним законодавством не передбачено і не є підставою для звільнення від передбаченого\~статтею 199 СК України\~обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. За змістом\~статті 199 СК України\~законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. У зв`язку з вищенаведеним, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] . Щодо розміру частки, яка стягуватиметься на підставі даного судового рішення, то суд визначає її розмір\~1/6. При визначенні розміру частки суд враховує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, відтак, не позбавлена права отримувати стипендію. Суд також враховує те, що відповідач [PERSON] часто перебуває на лікуванні в зв`язку зі станом здоров`я, а також на його утриманні перебуває мати пенсіонер, яка також потребує його фінансової підтримки. Таким чином, на переконання суду, визначення розміру аліментів у частці від заробітку\~1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 1 ст. 199 СК України). Досліджені у судовому засіданні інші докази по справі не спростовують висновків суду. Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що він має пільги при сплаті судового збору. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved