Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, , мотивуючи заявлені вимоги наступним. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин з колишньою дружиною [PERSON] . Зі [PERSON] заявник познайомився у 2017 році, почали спілкуватись. [PERSON] став допомагати померлій у вирішенні побутових питань, лікуванні тощо. Оскільки [PERSON] своєї сім`ї, тобто чоловіка та дітей не мала, її здоров`я з огляду на вік погіршувалась та зважаючи на дружні відносини із заявником, остання приблизно через рік після знайомства умовила [PERSON] переїхати до неї щоб жити разом однією сім`єю. Заявник прийняв пропозицію, так як [PERSON] стала для нього майже рідною. [PERSON] . [PERSON] проживали до дня смерті останньої за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали, по суті, спільний бюджет та всіляко піклувались одне про одного. Про проживання з померлою однією сім`єю можуть повідомити свідки. Крім того, щодо спільне проживання свідчить те, що заявник здійснив поховання [PERSON] та продовжує опікуватись квартирою, сплачує комунальні послуги. Так, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яворської Н.В. з заявою про її прийняття, як спадкоємець четвертої черги. Нотаріус відкрив спадкову справу№ 16/24. Заявник не має встановлених родинних відносин зі [PERSON] , а тому і виникла необхідність звернутися до суду з даною заявою. Зважаючи на викладене, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання більше ніж п`ять років однією сім`єю зі [PERSON] , яка померла [INFO] . Провадження у справі відкрито 17.02.2025, справу призначено до розгляду відповідно до положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України. В судовому засіданні [PERSON] , його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні докази, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про смерть, видана Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.10.2024 наявна в матеріалах справи). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається зі спадкової справи № 16/2024, копія якої надано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яворською, з заявою про прийняття спадщини за померлою 29.10.2024 звернувся заявник [PERSON] . 13.12.2024 заінтересованою особою в адресу [PERSON] направлено лист за № 94/02-14 де зазначено наступне. З матеріалів спадкової справи № 16/2024, заведеної щодо майна гр. [PERSON] вбачається, що гр. [PERSON] не було подано доказів родинних стосунків. Як зазначає представник заявника, [PERSON] та [PERSON] з 2018 року проживали однією родиною в квартирі померлої, а саме кв. [ADDRESS] . Заявник та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Оскільки, в розумінні ст. 1264 ЦК України, заявник є спадкоємцем четвертої черги, є необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю. Так, як свідчать матеріали справи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Місцем реєстрації та проживання [PERSON] було : [ADDRESS] . На підтвердження обставин, викладених у позові, [PERSON] надано докази сплати комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які продовжує здійснювати заявник і після смерті [PERSON] . Надано заявником і докази здійснення поховання [PERSON] , а саме договір про надання ритуальних послуг та товарів ритуального призначення від 30.10.2024, кладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] , акт приймання - передачі таких послуг. Матеріали справи свідчать про те, що заявник отримав довідку про причини смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] . Також, як вбачається з розписки -повідомлення Пенсійного фонду України, [PERSON] отримав допомогу на поховання [PERSON] . Під час розгляду справи було опитано свідків, які проживають в буд. [ADDRESS] . Так, свідок [PERSON] пояснив, що був знайомий з заявником з 1982 року. Повідомила, що з 2018 року [PERSON] проживав разом з померлою, опікувався нею. Свідку відомо про спільний побут і бюджет [PERSON] та заявника. Свідок [PERSON] також зазначила, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю з 2018 до дня смерті останньої. Свідок [PERSON] вказав, що заявник і померла проживали за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] . Організацією поховання [PERSON] займався [PERSON] . Повідомив про те, що заявник проживав однією сім`єю зі [PERSON] з 2018 і свідок [PERSON] . Під час розгляду справи не було отримано доказів на спростування обставин, викладених представником заявника та свідків. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є захист майнових інтересів щодо оформлення права на спадщину, тобто для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В свою чергу спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України. Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В свою чергу спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, як це визначено положеннями ст. 1264 ЦК України. Так, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] зробила розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті. Також, матеріали спадкової справи, відкритої заінтересованою особою щодо майна померлої, копія якої міститься в матеріалах справи, не свідчать про те, що відбулось звернення інших осіб крім [PERSON] з відповідними заявами про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено наступне, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У відповідності до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 8 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З огляду на викладені обставини, оцінивши в сукупності докази по справі та покази свідків, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, що відповідає способам судового захисту, передбаченим частиною другою статті 16 ЦК України. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved