Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач, [PERSON] , є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] . Малолітня дитина має наступні діагнози: дитячий аутизм, локалізована (фокальна) (парціальна) ідіопатична епілепсія та епілепптичні синдроми з судомними нападами локалізованого початку. До Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі- ССД по Немишлянському району) 30.09.2024 року надійшло повідомлення зі Служби у справах дітей по Київському району про те, що на території Київського району міста Харкова виявлено дитину - інваліда, [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дідусем, [PERSON] , [INFO] , та бабусею, [PERSON] , [INFO] . Дитина має діагноз: дитячий аутизм, сама не може себе обслуговувати. Спеціалісти ССД по Немишлянському району намагалися зв`язатися з відповідачем з метою з`ясування його думки з приводу виховання, медичного обстеження, лікування та утримання сина. Останній на телефонні дзвінки та смс- повідомлення не реагував. У зв`язку з неможливістю встановлення місцезнаходження відповідача, останнього було оголошено в розшук та відомості були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідування за №12024221190001455 від 01.11.2024 року. За місцем реєстрації відповідача, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , спеціалістами ССД по Немишлянському району було здійснено виїзд та за результатами обстеження встановлено, що житло повністю зруйновано після влучання дрону по нафтобазі, яка розташована неподалік приватного житлового масиву. Також була з`ясована думка батьків відповідача, які є внутрішньо-переміщеними особами та проживають за адресою: [ADDRESS] , щодо можливості оформлення ними опіки над малолітнім онуком. [PERSON] та [PERSON] письмово відмовилися від оформлення опіки, опираючись на похилий вік та складний стан здоров`я онука. Крім того повідомили, що місцеперебування відповідача їм невідоме, на телефонні дзвінки він не відповідає, іноді сам їм телефонує. В результаті телефонної розмови син їм повідомив, що відмовляється від виховання малолітнього [PERSON] у зв`язку зі станом здоров`я останнього. Відповідач не приймав жодної участі у житті, розвитку та лікуванні малолітнього сина [PERSON] , дитина проживала, та була повністю на забезпеченні та вихованні померлої матері, [PERSON] . Після її смерті, малолітній [PERSON] продовжував проживати з батьками померлої матері, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дід малолітнього, [PERSON] , своєю заявою до ССД по Київському району повідомив, що його дружина перенесла інсульт і потребує постійної сторонньої допомоги, тому він не має змоги, зважаючи на свій вік, піклуватися про дитину - інваліда та просив направити малолітнього [PERSON] до профільного закладу відповідно до діагнозу. В пояснені до ССД по Київському району, [PERSON] , баба малолітнього, категорично заперечує проти призначення її або її чоловіка опікуном малолітнього онука. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2024 року №145 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та надано дозвіл на психіатричний огляд, у разі потреби на амбулаторну психіатричну допомогу та госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги малолітнього [PERSON] (рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.12.2024 року № 584). Також позивач вказує, що відповідач разом з родиною в жовтні 2021 року придбав будинок в Малорогозянському старостинському окрузі Золочівської териториальної громади за адресою: [ADDRESS] , в якому жив один без реєстрації місця проживання. Після повномасштабного вторгнення до нього приїхала дружина з сином. Доглядом за дитиною та його вихованням займалася лише мати, [PERSON] . На прогулянках, в магазині чи під час отримання гуманітарної допомоги з дитиною бачили лише матір, батько дитини ніде не працював, вихованням дитини не займався. На початку грудня 2022 року в будинку сталася пожежа, після чого сім`я виїхала з села за різними адресами проживання. З того часу батько дитину не бачив, участі в її житті не приймав, фінансово не допомагав. Після смерті матері малолітнього [PERSON] , відповідач не виявив бажання забрати дитину за місцем свого мешкання, фінансово не допомагав, не брав участь у лікуванні та реабілітації дитини. Своєю бездіяльністю відповідач позбавляє дитину належного рівня життя, фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Наразі малолітній [PERSON] перебуває в КП «Обласний заклад психіатричної допомоги» ПОР, отримує необхідний лікувальний комплекс та повноцінний догляд згідно стану здоров`я, збалансоване харчування, яке відповідає показникам хвороби дитини, та перебуває під постійним спостереженням лікарів фахівців. Усі вищевикладені обставини підтверджують факт умисного невиконання батьком своїх батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина, [PERSON] . [INFO] . У зв`язку з викладеним представник Департаменту служб у справах дітей вважає, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] та просить позов задовольнити. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.02.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, з 25 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова змінює свою назву на Немишлянський районний суд міста Харкова. Зміна назви суду не змінює юридичної адреси, підсудності та структури суду. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Побережська Ю.Г. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. У відповідності до п. п. 1.1., 2.1. Положення про Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється міською радою. Департамент є юридичною особою, яка має право бути позивачем, відповідачем у суді. Згідно з п. 4.3.6. Положення, Департамент має право брати участь у засіданнях суду, здійснювати підготовку та подавати до суду позовні заяви, подання, висновки (крім висновків про доцільність усиновлення) з використанням бланку Департаменту та інші документи, пов`язані із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Згідно з п. 6.2.14. Положення, Директор Департаменту підписує до суду позовні заяви, подання, висновки (крім висновків про доцільність усиновлення), пов`язанні із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Зважаючи на ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] народився [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Київський відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління), про що зроблено відповідний актовий запис № 738 (а.с.17) Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] мати дитини, [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 11530 (а.с.19). З повідомлення Служби у справах дітей по Київському району №03-22/1495/2024 від 26.09.2024 вбачається, що на території Київського району міста Харкова виявлено дитину - інваліда, [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дідусем, [PERSON] , [INFO] , та бабусею, [PERSON] , [INFO] . Дитина має діагноз - дитячий аутизм, сама себе не обслуговує. Бабуся дитини, [PERSON] потребує постійного, стороннього догляду, який здійснює її чоловік- дідусь дитини, [PERSON] . Таким чином, здійснювати догляд над дитиною [PERSON] не може (а.с.16). Інвалідність дитини підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 05.01.2024 (а.с.18). Згідно з медичним висновком №15 від 10.07.2020 КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3, малолітній [PERSON] має діагноз - дитячий аутизм. Матір`ю дитина зазначена [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] (а.с.25). За інформацією ТОВ «Лорідан плюс-центр лазерних технологій» та ТОВ «Медузас» вбачається, що малолітній [PERSON] має важку невиліковну хворобу - локалізовану (фокальну) (парціальну) ідіопатичну епілепсію та епілепптичні синдроми з судомними нападами локалізованого початку. Декларацію в медичному закладі укладала померла мати, [PERSON] , та декілька разів остання зверталась за консультацією телефоном до лікаря-педіатра з приводу харчування та догляду за дитиною (а.с.26,27). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком, [PERSON] . За вказаною адресою спеціалістами ССД по Немишлянському району було здійснено виїзд, про що складено акт обстеження умов проживання від 30.09.2024. За результатами обстеження встановлено, що житло повністю зруйновано після влучання дрону по нафтобазі, яка розташована неподалік приватного житлового масиву та безпосередньо вищевказаного будинку. В результаті вищевказаної події родина була змушена змінити місце проживання (а.с.20,35). Відповідно до повідомлення слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області від 01.11.2024, за заявою Служби у справах дітей по Немишлянському району щодо розшуку безвісти зниклого [PERSON] , [INFO] , були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024221190001455 від 01.11.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.21,22). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2024 №145 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.23). Крім того, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.12.2024 №584 надано дозвіл на психіатричний огляд, у разі потреби на амбулаторну психіатричну допомогу та госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги малолітньому [PERSON] , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.24). Як вбачається з заяв [PERSON] та [PERSON] , які є батьками відповідача та проживають за адресою: [ADDRESS] , останні відмовились взяти під опіку свого онука, малолітнього [PERSON] (а.с.31,32). Відповідно до пояснень [PERSON] та [PERSON] , які є батьками померлої [PERSON] (матері малолітньої дитини), вони проживають за адресою: [ADDRESS] . Їх онук разом з донькою проживали з ними разом, після смерті доньки онук залишився проживати з ними. Однак через стан свого здоров`я вони не можуть опікуватися малолітнім [PERSON] , та просять влаштувати дитину у відповідний заклад для дітей-інвалідів (а.с.32,33). Відповідно до Висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] №86 від 30.01.2025 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах дитини вважав за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того у висновку зазначено, що на даний час малолітня дитина перебуває в КП «Обласний заклад психіатричної допомоги» ПОР, отримує необхідне лікування, повноцінний догляд, збалансоване харчування, яке відповідає показникам хвороби дитини, та перебуває під постійним спостереженням лікарів фахівців (а.с.11-15). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. В той же час, положеннями ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Частиною 1 ст. 166 СК України закріплені правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Зі змісту позову вбачається, що Департамент служб у справах дітей звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] через ухилення останнього від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (п.2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п. 1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач [PERSON] до часу звернення позивача з позовом до суду про позбавлення його батьківських прав, звертався до Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з приводу можливості повернення дитини. Не підтверджена також будь-яка участь відповідача у житті, вихованні, лікуванні та піклуванні над малолітнім [PERSON] . Наведене свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього [PERSON] . При цьому, суд бере до уваги те, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним своїх батьківських обов`язків. Таким чином, суд вважає, що існують обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить приписам національного та міжнародного законодавства, а також практиці Європейського суду з прав людини, а тому позов є доведеним та обґрунтованим і підлягає задоволенню . Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved