Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з наступними вимогами: - виключити з актового запису № 1490 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 12 грудня 2024 року Пересипським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. - внести зміни до актового запису № 1490 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 12 грудня 2024 року Пересипським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вказавши відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин України та прізвище дитини з « [PERSON] » змінити на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » змінити на « [INFO] ». Позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним: [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.08.2015 серія [NUMBER] . Позивачка тривалий час зі своїм чоловіком не проживає, не спілкується та фактично шлюбні відносини є припиненими. З січня 2024 року Позивачка спільно проживає з [PERSON] у Одеській області. [INFO] Позивачка народила дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.12.2024 серія [NUMBER] (копія додається). Зі свідоцтва про народження від 12.12.2024 серія [NUMBER] , вбачається, що відповідно до положень ст. 133 Сімейного кодексу України батьком дитини був записаний [PERSON] . Однак, біологічним батьком дитини [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 17.01.2025 №. До того ж, [PERSON] визнає себе батьком, піклується про дитину та хоче бути записаний її батьком. У добровільному порядку внести зміни до актового запису про народження дитини не виявляється можливим, оскільки місцезнаходження Відповідача позивачу невідомо, а засоби для зв`язку з ним відсутні. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. У зв`язку з цим, батьком дитини був записаний чоловік позивачки - [PERSON] . Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом частини другої статті 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 138 СК України, має право оспорити батьківство, але лише тільки свого чоловіка, пред`явивши йому позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Встановлена національним сімейним законодавством України конструкція ч. 2 ст. 138 СК України, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка, як про батька дитини, задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. Представником позивача адвокатом Желдаковим Я.І.надано до суду заява про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судове засідання третя [PERSON] не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.08.2015 серія [NUMBER] . [INFO] [PERSON] народила дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.12.2024 серія [NUMBER] . Зі свідоцтва про народження від 12.12.2024 серія [NUMBER] , вбачається, що відповідно до положень ст. 133 Сімейного кодексу України батьком дитини був записаний [PERSON] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 17.01.2025 № 46080біологічним батьком дитини [PERSON] є [PERSON] . У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини на підставі його практики вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» ("Kautzor v. Germany"), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» ("Ahrens v. Germany")). ЄСПЛ зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] тривалий час зі своїм чоловіком не проживає, не спілкується та фактично шлюбні відносини є припиненими. З січня 2024 року [PERSON] спільно проживає з [PERSON] у Одеській області. Відповідно до молекулярно-генетичного експертного дослідження № 46080 від 17.01.2025 року ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. [PERSON] визнає себе батьком, що підтверджується посвідченою заявою [PERSON] від 27.01.2025, яка зареєстрована в реєстрі за № 52 Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куртєвою Х.І., відповідно до якої [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини, [PERSON] , яка народилась [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. На підставі наведеного, враховуючи, експертне заключення та пояснення сторін по справі, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 2422,40 грн. (оплата судового збору), що підтверджується квитанцією, інших витрат у зв`язку із розглядом справи не планується. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корнсить позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved