Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В січні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона є власником частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також співвласницею земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:019:0039, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками іншої частки вказаного нерухомого майна є [PERSON] та [PERSON] . В добровільному порядку укласти договір про поділ в натурі житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами відповідачі не бажають. З цієї підстави позивач просила поділити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виділивши їй в натурі та визнавши за нею право власності на цілу відокремлену частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що включає: №5 житлову кімнату площею 16,7 кв.м., №6 житлову кімнату площею 14,6 кв.м., №7 житлову кімнату площею 10,7 кв.м., №10 житлову кімнату площею 10,2 кв.м., №8 кухню площею 8,0 кв.м., №9 санвузол площею 3,1 кв.м., а також з господарських будівель і споруд: сарай літера «Б», погріб літера «Н», погріб літера «Г», убиральня літера «З», гараж літера «Л», убиральня літера «М», яма вигрібна літера «Ж», колодязь літера «К», яма вигрібна літера «О», яма вигрібна літера «Р», ворота №3, хвіртка №5, огорожа №6, хвіртка №7, ворота №8, хвіртка №9. В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив виділити в натурі та визнати за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:019:0039, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.42-43). 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 07 лютого 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.32-33). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а також зупинено провадження в цивільній справі на час проведення судової експертизи (т.1 а.с.56-57). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2024 року було поновлено провадження в цивільній справі (т.2 а.с.145). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 3. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не надали. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] є власником частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №271576953 від 21 серпня 2021 року (т.1 а.с.15) та копією договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 21 серпня 2021 року, посвідченого Дудкою О.С., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2842 (т.1 а.с.6-7). [PERSON] є також власником частини земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:019:0039, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с.16). В свою чергу, власниками іншої частки вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а також частини земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26 травня 2000 року, посвідченого Дідок В.В., державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1278 (т.1 а.с.8) та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області ввід 22 грудня 2018 року (т.1 а.с.9-10), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №295522920 від 20 січня 2022 року (т.1 а.с.117-118). З копії технічного паспорту на житловий будинок від 22 квітня 2022 року (т.1 а.с.11-14) вбачається, що домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку «А1», прибудови «а1» та «а2», ганку «а6» та «а8», прибудови «а7» та «а9», сараю літера «Б», погребу літера «Н», погребу літера «Г», гаражу літера «Л», убиральні літера «З» та «М», ями вигрібної літери «Р», «О», «Ж», колодязю літера «К» та огорожі №3, №5-9, хвіртки №5, №7, №9, воріт №3. Житловий будинок «А1» складається з веранди 1-1 площею 6,6 кв.м., коридору 1-2 площею 7,6 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 12,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 14,6 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 14,6 кв.м., коридору 1-7 площею 10,7 кв.м., кухні 1-8 площею 8,0 кв.м., санвузла 1-9 площею 3,1 кв.м., житлової кімнати 1-10 площею 10,2 кв.м., житлової кімнати 1-11 площею 15,1 кв.м., санвузла 1-12 площею 3,5 кв.м., кухні 1-13 площею 7,8 кв.м., а всього загальною площею 130,9 кв.м. та житловою площею 83,6 кв.м. Спірні правовідносини регулюються главою 26 «Право спільної власності» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1 ст.367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі №6-12цс13, а також у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №205/9065/15-ц (провадження №61-21409св18), у постанові від 27 травня 2020 року у справі №173/1607/15-ц (провадження №61-26178св18). З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7\~від 04\~жовтня 1991\~року встановлено,\~що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того, відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №816/12-2024 від 16 грудня 2024 року (т.1 а.с.74-106) вбачається, що поділ домоволодіння [ADDRESS] є технічно можливим із незначним відхиленням від розміру часток співвласників, за єдиним запропонованим варіантом, за яким у власність [PERSON] виділяється частина житлового будинку, що складається з житлової кімнати 1-5 площею 16,70 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 14,60 кв.м., коридору 1-7 площею 10,70 кв.м., кухні 1-8 площею 8,00 кв.м., санвузла 1-9 площею 3,10 кв.м., житлової кімнати 1-10 площею 10,20 кв.м., ганку «а6», а також з господарських будівель та споруд: сарай літера «Б», убиральня літера «З», яма вигрібна літера «Ж», колодязь літера «К», хвіртка №7, ворота №8. В запропонованому експертом варіанті приміщення будинку, які пропонуються виділити [PERSON] , фактично є ізольованими, не потребують виконання додаткових будівельних робіт для ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи будинку та інженерні системи загального користування і відповідає фактичному порядку користування земельними поліпшеннями. Крім цього, вказаний варіант поділу спірного домоволодіння передбачає незначне відхилення від розміру часток співвласників на 1,2 кв.м. Тому суд погоджується з доводами представника позивача [PERSON] про можливість здійснення поділу в натурі спірного домоволодіння, згідно з варіантом, визначеним за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №816/12-2024 від 16 грудня 2024 року. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №816/12-2024 від 16 грудня 2024 року викладений також варіант поділу в натурі земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:019:0039 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За вказаним варіантом для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами пропонується виділити земельну ділянку площею 0,0500 га, яка проходить по точках:1-2-3-4-5-6-7-8-26-25-24-18-19-20-21-22-23-1 зі сторонами 20,72 м. 1,2 м. 7,44 м. -0,49 м. 3,56 м. 4,09 м. 0,83 м. 14,56 м. 3,71 м. лінія проходить по лінії поділу житлового будинку 1,04 м. 9,76 м. 1,59 м. 16,86 м. 9,85 м. 5,42 м. 8,18 м. В матеріалах справи відсутні будь-які обставини, які б свідчили про необхідність відступу від варіанту, запропонованого експертом. Тому суд вважає за необхідне керуватись варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №816/12-2024 від 16 грудня 2024 року. При цьому, право спільної часткової власності на вказані об`єкти нерухомого майна належить припинити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, п.1, п.2 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.6 ст.139\~ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Адже солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено. З квитанцій (т.1 а.с.5,29) вбачається, що при пред`явленні позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 4381 гривень 50 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 2190 гривень 75 копійок з кожного з відповідачів. Крім цього, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2024 року витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи покладено на [PERSON] (т.1 а.с.56-57). З акту здачі-приймання висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 16 грудня 2024 року вбачається, що [PERSON] здійснила оплату за проведення судової експертизи у розмірі 25092 гривень 90 копійок (т.1 а.с.73). Тому з [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] підлягають стягненню витрати по оплаті вартості судової експертизи у розмірі по 12546 гривень 45 копійок з кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved