Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №30. Від спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньої. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач застосовував домашнє насильство, а також релігійні переконання. Тому сторони не змогли створити міцної сім`ї, у них виявились різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до припинення подружніх відносин. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, разом не проживають тривалий час. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, які були у неї під час укладення шлюбу. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх відносин, а спроби примирення між ними не приносять жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан їхніх відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Вона переконалася, що вони з чоловіком мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та захоплення, що виключає їхнє подальше спільне життя. Збереження їхнього шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки він не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з чоловіком, з яким вона не бажає сумісно проживати у подальшому. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 листопада 2024 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області передано справу за підсудністю. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року, справа передана на розгляд судді Слишу А.Т. 26 грудня 2024 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Подала заяву від 06 червня 2025 року в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 16 червня 2025 року надійшла заява від представника відповідача адвоката Наминанік О.С. у якій позовні вимоги відповідач визнає, просить справу розглянути без представника та у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як установлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 серпня 2007 року виконавчим комітетом Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №30, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2019 року. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Суд установив, що визнається сторонами, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, втрата почуття любові один до одного, взаєморозуміння і взаємоповаги. Суд враховує ту обставину, що в сторін є неповнолітня дитина, проте з огляду на вищенаведені обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях №13-рп/2000 від 16.11.2000 року, №23-рп/2009 від 30.09.2009 року. Так, у рішенні Конституційного\~Суду України\~від 30.09.2009\~року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем не долучено жодних доказів на підтвердження того, що нею було залучено адвоката для підготування позовної заяви. Зважаючи на зазначене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню. При зверненні до суду з позовом позивачкою [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 605,60 грн, а решта судового збору в розмірі 605,60 грн, сплаченого згідно з квитанцією № 1420-0292-4667-3157 від 21 жовтня 2024 року (сплачено в АТ «Таскобанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved