Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

30.04.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначив, що зареєстрував шлюб із відповідачем 11.01.2016. Сторони мають двох спільних синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, відповідач всиновив доньку позивача [PERSON] , 2007 р.н., яка була народжена у попередньому шлюбі. Наразі сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подружжя живе окремо один від одного, тож фактично шлюбні відносини між ними - припинено. Рішення про розірвання шлюбу є остаточним та виваженим, тож строк для примирення позивач просить не надавати. За наведених обставин позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Окрім того, позивач зауважила, що діти залишились проживати разом із нею і перебувають на повному її утриманні. Батько дітей матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та інших утриманців не має. Мати не в змозі самостійно забезпечити дітям належний рівень життя, необхідний для їхнього нормального розвитку. За наведеного, позивач просить суд: стягнути щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення відповідною дитиною повноліття починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою. Ухвалою суду від 05.05.2025 відкрито провадження у справі; розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. 04.06.2025 до суду повернуто конверт адресований відповідачу з довідкою про причини повернення/досилання «за закінченням терміну зберігання». Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 11 січня 2016 року було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем про що складено відповідний актовий запис № 01 та повторно видано Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 61 та повторно видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Батьками записано: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 03 та повторно видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Батьками записано: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] про що Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено відповідний актовий запис № 1938 та повторно видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Батьками записано: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею зареєстровані діти, що підтверджено копіями відповідних довідок. Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У ч. 3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею позивача, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити позивачу шлюбне прізвище - [PERSON] . Окрім того, суд зауважує на тому, що у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 2 ст. 183 СК України визначено: якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На основі викладеного вище, враховуючи те, що відповідачем не надано до суду будь-яких пояснень, які суд може врахувати при визначенні розміру аліментів, суд вважає необхідним позов у частині стягнення аліментів, задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , хоч і набула відповідних прав і обов`язків щодо усиновлювача [PERSON] в силу ст. 232 СК України, однак станом на дату подання даного позову до суду досягла повноліття. Відтак, дівчина народилась [INFO] , а позовну заяву підписано 30.04.2025. До суду заява надійшла того ж дня. Тож, за наведеного, [PERSON] втратила право на утримання від батька в силу ст. 180 СК України. Тож, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , задоволенню не підлягають. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Тож, підсумовуючи усе зазначене, суд висновує, що позов є таким, який підлягає задоволенню частково. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 211.20 грн за подання даного позову до суду у частині вимог про розірвання шлюбу, що підтверджено квитанцією від 30.04.2025. Тож, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору. Разом із тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей, з огляду на що, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у сумі 1 211.20 грн.

Outcome: partial