Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

До Захарівського районного суду Одеської області з Заводського районного суду м. Миколаєва для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2018 року у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 767. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає, однак відповідачка не бажає у позасудовому порядку звертатися до відділу ДРАЦС та розривати шлюб. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Відсутні спільні життєві інтереси, втрачено порозуміння, повагу та почуття любові один до одного. Подальше спільне життя неможливе. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2025 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Захарівського районного суду Одеської області (а.с. 17). Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 22). У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 26). Водночас, звернувся до суду із заявою, у якій вказав, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 28). Відповідачка у судове засідання не з`явилась хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 27). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 487/3005/25 на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 1451087 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , згідно якої остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідачки, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду. Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2018 року у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 767, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 04 грудня 2018 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 6). Із тексту позовної заяви убачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутні спільні життєві інтереси, втрачено порозуміння, повагу та почуття любові один до одного. Подальше спільне життя неможливе. Від даного шлюбу сторони малолітніх/неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка не бажає у позасудовому порядку розривати шлюб. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що оскільки сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved