Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та просить суд визнати за ним право власності на будинок за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2020 та свідоцтвом про народження позивача № [NUMBER] від 06.10 1975. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Цей будинок належав [PERSON] на підставі рішення виконкому Дружківської міської ради № 96-13 від 31.07.1974 про відвід земельної ділянки для будівництва, договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.08.1974, Рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 07.09.1977 № 76-15 Про продовження терміну будівництва житлового будинку. Акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки № 312 від 07.05.1985. Під час свого життя [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на зазначене майно згідно з діючим законодавством та не склав заповіту. Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його син позивач [PERSON] . Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірваний у липні 2018, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . На момент смерті батька позивач зареєстрований і постійно проживає по [ADDRESS] , тобто разом із спадкодавцем, чим фактично прийняв спадщину у строки, передбачені законодавством. Позивач звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини, проте нотаріус усно відмовив у відкритті спадщини на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Немає можливості підтвердити право власності на вказане майно. В літку 2024 позивач звернувся до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомості за адресою [ADDRESS] ). 24 липня 2024 виготовлений технічний паспорт, яким встановлено житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «al-і», погріб літ. «аі», цокольний поверх літ. «а-1», тамбур літ. «al-І», ганок «а», огорожа №1-4, вимощення І, побудовані до 05 серпня 1992, що підтверджується довідкою № 2105 від 19.09.2024. Також, 19.09.2024, КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» видало позивачу довідку - характеристику об`єкта нерухомості майна, згідно з якою власниками вищевказаного об`єкта є [PERSON] 3/4 та [PERSON] 1/4 частина. Підстава виникнення права власності - мирова угода, затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 (право власності не зареєстровано). Мати позивача [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду для отримання рішення від 25.06.1982. яким затверджено мирову угоду. 31.12.2024 Дружківський міський суд повідомив (вих. № 04-36/396/2024), що перевіркою архіву суду з 1982 по 1985 включно, рішення від 25.06.1982, яким затверджено мирову угоду, відсутнє. Додатково повідомили, що копію акту про нестачу судових справ буде надіслано після його затвердження експертною комісією суду. Станом на сьогодні, такий акт позивачу не надходив. Одночасно, мати позивача [PERSON] звернулася до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» надати їй мирову угоду про поділ майна, яка затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 , згідно з якою власниками будинку [ADDRESS] , є [PERSON] - 3/4ч, [PERSON] 1/4ч. . посилання на яке міститься в довідці характеристиці об єкта нерухомого майна № 2104 від 19.09.2024. В грудні 2024 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації повідомило, (вих.№2617 від 12.12.2024), що надати вищевказану мирову угоду неможливо, оскільки така не надавалась для проведення інвентаризації. Позивач не має такої мирової угоди. Отже, на день звернення до суду з цим позовом, власником будинку є [PERSON] , батько позивача. житловий будинок був збудований і прийнятий комісією у 1985р. Будинок належав [PERSON] на підставі рішення №96-13 виконкому Дружківської міської ради від 31.07.1974 про відвід на індивідуальне будівництво земельної ділянки [ADDRESS] , площею 600 кв.м., договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності [ADDRESS] , площею 600кв.м., Акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки № 312 від 15.1985, згідно з яким комісія постановила: пред`явлене до здачі будівництво будівлі [PERSON] по [ADDRESS] , вважати прийнятим. Отже будинок побудований до 1992р, право власності в КП «Дружківське БТІ» не зареєстровано. 19.02.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче засідання за правилами загального провадження. 26.06.2025 року підготовче судове засідання закрито. Позивач просив розглядати справу за його відсутності на позові наполягав. Відповідач заяв не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2020 та свідоцтвом про народження позивача № [NUMBER] від 06.10 1975. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Цей будинок належав [PERSON] на підставі рішення виконкому Дружківської міської ради № 96-13 від 31.07.1974 про відвід земельної ділянки для будівництва, договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.08.1974, Рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 07.09.1977 № 76-15 Про продовження терміну будівництва житлового будинку. Акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки № 312 від 07.05.1985. Під час свого життя [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на зазначене майно згідно з діючим законодавством та не склав заповіту. Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його син позивач [PERSON] . Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірваний у липні 2018, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . На момент смерті батька позивач зареєстрований і постійно проживає по [ADDRESS] , тобто разом із спадкодавцем, чим фактично прийняв спадщину у строки, передбачені законодавством. В літку 2024 позивач звернувся до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомості за адресою [ADDRESS] ). 24 липня 2024 виготовлений технічний паспорт, яким встановлено житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «al-і», погріб літ. «аі», цокольний поверх літ. «а-1», тамбур літ. «al-І», ганок «а», огорожа №1-4, вимощення І, побудовані до 05 серпня 1992, що підтверджується довідкою № 2105 від 19.09.2024. Також, 19.09.2024, КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» видало позивачу довідку - характеристику об`єкта нерухомості майна, згідно з якою власниками вищевказаного об`єкта є [PERSON] 3/4 та [PERSON] 1/4 частина. Підстава виникнення права власності - мирова угода, затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 (право власності не зареєстровано). Мати позивача [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду для отримання рішення від 25.06.1982. яким затверджено мирову угоду. 31.12.2024 Дружківський міський суд повідомив (вих. № 04-36/396/2024), що перевіркою архіву суду з 1982 по 1985 включно, рішення від 25.06.1982, яким затверджено мирову угоду, відсутнє. Додатково повідомили, що копію акту про нестачу судових справ буде надіслано після його затвердження експертною комісією суду. Станом на сьогодні, такий акт позивачу не надходив. Одночасно, мати позивача [PERSON] звернулася до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» надати їй мирову угоду про поділ майна, яка затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 , згідно з якою власниками будинку [ADDRESS] , є [PERSON] - 3/4ч, [PERSON] 1/4ч. посилання на яке міститься в довідці характеристиці об єкта нерухомого майна № 2104 від 19.09.2024. В грудні 2024 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації повідомило, (вих.№2617 від 12.12.2024), що надати вищевказану мирову угоду неможливо, оскільки така не надавалась для проведення інвентаризації. Позивач не має такої мирової угоди. Житловий будинок був збудований і прийнятий комісією у 1985р. Будинок належав [PERSON] на підставі рішення №96-13 виконкому Дружківської міської ради від 31.07.1974 про відвід на індивідуальне будівництво земельної ділянки [ADDRESS] , площею 600 кв.м., договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності [ADDRESS] , площею 600кв.м., Акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки № 312 від 15.1985, згідно з яким комісія постановила: пред`явлене до здачі будівництво будівлі [PERSON] по [ADDRESS] , вважати прийнятим. Отже будинок побудований до 1992р, право власності в КП «Дружківське БТІ» не зареєстровано. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст.1273 ЦК України). Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи не вбачається, та позивачем доказів не надано, що він звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та отримував від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, в разі відмови, які нотаріус вказує причини відмови, які існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку суду не відомо, будь-які докази неможливості прийняття спадщини в позасудовому порядку у справі відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обгрунтовані, передчасні, та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed