Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «АГРОСПЕЦТОРГ» про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки та встановлення способу реалізації предмета іпотеки, посилаючись на те, що 27.04.2017 між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1918. Відповідно до п. 1 Договору позики, позивач передав у власність, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 13\~125 000 гривень 00 копійок, що відповідно до курсу КБ ПАТ «Приват Банк» на момент укладення Договору позики становило 500 000 доларів США, строком до 27.04.2020. Зазначена позика за цим договором є безвідсотковою. 27.04.2017 між позивачкою та відповідачем для забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання за Договором позики був укладений Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рябих М.В. за реєстровим № 1919. Так, відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки, - Іпотекодавець (відповідач) передає Іпотекодержателю (позивачці) в іпотеку наступні об`єкти нерухомості: комплекс будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, кадастровий номер: 2322188800:07:001:0014, цільове призначення земельної ділянки: для розміщення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором позики в строки, передбачені Договором позики та на час звернення з позовом до суду не виконав, відповідачем не було здійснено жодного платежу, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом та просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на електронних торгах за узгодженою в договорі іпотеки вартістю 13\~125 000,00 грн., стягнути 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 2\~406\~727,87 грн. та стягнути судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Одаренко К.О. повністю підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Крім того, зазначила, що надасть суду розрахунок витрат на правничу допомогу щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката, в установлений законодавством строк. Представник відповідача адвокат Беззубкін С.М., у судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач не отримував від позивача жодних грошових коштів за Договором позики, а позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів передання відповідних коштів у власність відповідачу. Крім цього зазначив, що позивачем не дотримано порядку звернення стягнення на предмет іпотеки визначеного Договором іпотеки, а саме відповідачу не направлялась письмова вимога про повернення коштів. Також не погодився з позовними вимогами в частині визначення вартості предмета іпотеки, вважає, що вартість предмета іпотеки має визначатись виконавцем на рівні, не нижче за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно договору позики грошових коштів від 27.04.2017, між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1918. Відповідно до п. 1 Договору позики, позивач передав у власність, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 13\~125 000 гривень 00 копійок, що відповідно до курсу КБ ПАТ «Приват Банк» на момент укладення Договору позики становило 500 000 доларів США, строком до 27.04.2020. Відповідно до п. 2 Договору позики, - Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю суму позики, виражену у гривні, в сумі, еквівалентній 500 000 доларів США за курсом продажу КБ ПАТ "Приват Банк» на день повернення позики, в строк, зазначений у п.1 цього договору. Зазначена позика за цим договором є безвідсотковою. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за Договором позики від 27.04.2017, між сторонами 27.04.2017 був укладений Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рябих М.В. за реєстровим № 1920. З якого вбачається, що відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки, - Іпотекодавець (відповідач) передає Іпотекодержателю (позивачці) в іпотеку наступні об`єкти нерухомості: комплекс будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, кадастровий номер: 2322188800:07:001:0014, цільове призначення земельної ділянки: для розміщення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Відповідно до п. 6.3.1. Договору іпотеки, за вибором Іпотекодержателя застосовується спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя - рішенням суду у встановленому законодавством порядку. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 29.05.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСПЕЦТОРГ», зареєстровано, керівником товариства є Григоренко О.В. Згідно із ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, - Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку», - Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про іпотеку», - у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. За частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку», - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Зокрема, відповідно до позиції постанови Великої Палати ВС від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц визначено, що ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», згідно із якою визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає йому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва вказані у ч.3 ст. 36 способи, то їх наявність не перешкоджає іпотеко держателю застосувати судовий або позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 1.3 Договору іпотеки загальна вартість предмета іпотеки, за домовленістю сторін становить 13\~125 000 (тринадцять мільйонів сто двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 2 Договору позики, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму позики, виражену в гривні, в сумі, еквівалентній 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США за курсом продажу КБ ПАТ «Приват Банк» на день повернення позики, в строк, зазначений у п. 1 цього Договору. Відповідно до даних з офіційного сайту КБ ПАТ «Приват Банк», курс продажу долара США станом на дату підготовки позову становить 39,84 грн. за 1 долар США. Позивачем у позові зроблений розрахунок суми боргу за Договором позики: 500 000 (доларів США) X 39,84 (гривні) = 19\~920 000 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот двадцять тисяч) гривні 00 копійок. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач просить встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на електронних торгах за узгодженою в договорі іпотеки вартістю 13\~125 000, 00 грн, що протирічить ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою як зазначалось вище передбачено, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Позивач не врахував, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконання та не є складовою способу або порядок виконання рішення суду. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, незалежно від того, чи визначена така ціна на момент розгляду судом справи про звернення стягнення на предмет іпотеки чи зазначена в рішенні суду. Проведення оцінки, зокрема, нерухомого майна із залученням виконавцем суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, є обов`язком виконавця. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2023 року по справі № 463/3782/15, провадження № 61-12097 св23. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню із встановленням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем у позові зазначена сума 3% річних за всі періоди заборгованості, а саме з 28.04.2020 - 07.05.2024, яка за 1471 день, складає 2\~406 727,87 грн. Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для задоволення позову слід зазначити наступне. Відповідно до умов договору іпотеки (п. 6.2) Іпотекодержатель надсилає Іпотекодателю письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом 30 календарних днів з моменту отримання Іпотекодавцем цієї вимоги. Якщо протягом встановленого 30-тиденного строку вимога Іпотекодержателя залишається невиконаною, Іпотекдержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадках, передбачених п. 6.1 договору іпотеки, який передбачає, право вимоги дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов`язання. В даній справі, позивач обрала не позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, який вимагає направлення вимоги, а в разі її невиконання лише тоді Іпотекрдержатель має право звернення на предмет іпотеки, а звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, після закінчення строку виконання грошового зобов`язання за договором позики від 27 квітня 2017 року, строк якого закінчився 27 квітня 2020 року. Отже, доводи відповідача про те, що оскільки позивач не направила письмової вимоги на адресу відповідача, наразі відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, так як право позивача на теперішній час є непорушеним, є безпідставними та не заслуговують на увагу. Щодо відсутності доказів отримання відповідачем грошових коштів за договором позики, та відсутності належних та допустимих доказів їх отримання, слід зазначити, що у цій справі сторони уклали нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до п. 1 якого вказано, що Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 13\~125\~000 грн. Тобто у даному випадку, доказом отримання грошових коштів відповідачем є підписаний, та нотаріально посвідчений договір позики, у зв`язку з чим доводи відповідача в цій частині є безпідставними. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне позов задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рябих М.В., за реєстровим №1920 від 27.04.2017 в рахунок погашення заборгованості в розмірі 19\~920 000 грн. Згідно з ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 15140 грн. 00 коп., сплачений при поданні позову, що підтверджується квитанцією від 30.05.2023. На підставі викладеного,

Outcome: approved