Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа на стороні відповідача ПАТ «ВТБ Банк» про зняття арешту з майна. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач при намаганні зареєструвати на своє імя певне майно дізнався про наявне обтяження, яке вчинене Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Для отримання відповідної інформації представник позивача звернувся з відповідною заявою до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Так з листа Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.03.2025 року №32044/25.3 вбачається, що в період з 11.08.2016 по 23.06.2017 роки на примусовому виконанні Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження №51915355 з примусового виконання виконавчого листа №495/555/16-ц виданого 31.05.2016 року Білгород-Дністровським міськайонним судом Одеської області про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у загальному розмірі 81\~235 грн. 03 коп.. 11.08.2016 року в межах вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчудження. 23.06.2017 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», за відсутністю коштів та майна боржника. Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 21.03.2024 рік на примусовому виконанні у Білгород-Дністровському відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні відкриті виконавчі провадження, в яких боржником виступає позивач [PERSON] .. Посилаючись на викладені обставини та з метою захисту свого права власності, позивач звернувся до суду, оскільки зняти арешт у досудовому порядку немає можливості, в звязку з чим позивач просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2025 року за заявою представника позивача до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено ПАТ «ВТБ Банк». Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2025 року підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та зазначили, що факти викладені в позові повністю відповідають дійсності. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Позивач при намаганні зареєструвати на своє імя певне майно дізнався про наявне обтяження, яке вчинене Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Для отримання відповідної інформації представник позивача звернувся з відповідною заявою до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Так з листа Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.03.2025 року №32044/25.3 вбачається, що в період з 11.08.2016 по 23.06.2017 роки на примусовому виконанні Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження №51915355 з примусового виконання виконавчого листа №495/555/16-ц виданого 31.05.2016 року Білгород-Дністровським міськайонним судом Одеської області про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у загальному розмірі 81\~235 грн. 03 коп.. 11.08.2016 року в межах вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчудження. 23.06.2017 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», за відсутністю коштів та майна боржника. Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 21.03.2024 рік на примусовому виконанні у Білгород-Дністровському відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні відкриті виконавчі провадження, в яких боржником виступає позивач [PERSON] .. Статями 15, 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Згідно п.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності насувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Безпідставна наявність арешту на майно, яке належить позивачу, порушує права останнього на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд, тому, не зняття арешту з майна порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до переконання про те, що існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна порушує права позивача як власника вказаного нерухомого майна, позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а оскільки іншого способу захисту свого права власності у позивача не має та обраний спосіб в даному випадку суд вважає правильним, суд приходить до виснову, що поданий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved