Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , третьої особи Служби у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, у якій просить позбавити відповідача матір дітей [PERSON] , батьківських прав на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких виступає позивач, та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.08.2013\~він уклав\~шлюб з\~ [PERSON] , в якому народилися дочки-близнюки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення\~Октябрського районного\~суду м.\~Полтави від\~23.09.2023\~шлюб між\~сторонами розірвано.\~Діти проживають\~з позивачем\~за місцем\~реєстрації за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~довідкою Реєстру\~територіальної громади\~міста Харкова\~від 09.07.2024р.\~Відповідач проживає\~окремо,\~з дітьми\~спілкується нечасто.\~Позивач повністю\~взяв на\~себе обов`язок\~по вихованню\~дітей, їх утриманню та\~підготовці до\~дорослого самостійного життя. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання, до справи залучено [INFO] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду, в судове засідання викликано сторін, третіх осіб та свідків: [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . У подальшому позивач та представник позивача з метою економії процесуального ресурсу попросили не допитувати свідка [PERSON] , оскільки її показання були би тотожними з уже наданими показаннями інших свідків. За час розгляду справи Московський районний суд м. Харкова відповідно до визначеної законом процедури було перейменовано на Салтівський районний суд міста Харкова. Через канцелярію суду 21.05.2025 за вх. № 25713/25 позивач [PERSON] подав заяву про залишення позову частково без розгляду. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 28.05.2025 заяву задоволено, позов [PERSON] до [PERSON] , третіх осіб: Служби у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без розгляду в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, в яких зазначила, що являється сусідкою колишнього подружжя [PERSON] . До 2021 відповідач [PERSON] проживала разом з дітьми. Вважає, що [PERSON] була і є доброю мамою, яка належним чином виконувала свої материнські обов`язки. У судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, що являється сусідом позивача. Нічого осудного в поведінці відповідача ніколи не спостерігав, коли бачив її під час прогулянок з дітьми. На даний час позивач самостійно займається вихованням дітей. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дітей. Відповідач та її представник у судовому засіданні не заперечили проти позову в частині стягнення аліментів на дітей, при цьому поклалися на розсуд суду. Третя особа Служба у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, просила розглядати справу без його участі. Третя особа [INFO] явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань до суду не надходило. Згідно\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер сімейних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис 683, складений 02.08.2013 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Шлюб було розірвано за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2023, котре набрало законної сили 27.10.2023 (а.с. 10-11). Сторони у шлюбі мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , актовий запис 12, вчинений Миколаївською сільською радою Зачепилівського району Харківської області, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7); [PERSON] , [INFO] , актовий запис 11, вчинений Миколаївською сільською радою Зачепилівського району Харківської області, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно наданої суду довідки діти зареєстровані разом з батьком, проживають з батьком, що не спростовано відповідачем (а.с. 12). Доказів про доходи сторін суду не надано. Відповідно до норми статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно норми статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, набула чинності для України з 27.09.1991), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано жодних відомостей щодо незадовільного стану її здоров`я, наявності хронічних захворювань, інвалідності, наявності у неї інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що могли би вплинути на розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дочки. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, заява № 31111/04, § 54. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач в тій частині проти задоволення позову не заперечувала, а у його вирішенні покладалася на розсуд суду, при цьому відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на її утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких вона зобов`язана утримувати, суд вважає за необхідне позов задоволити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу норми ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Держави у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved