Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

У травні 2025 року представник позивачки [PERSON] адвокат С.В.Ткаченко звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу сторін, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що починаючи з 11.09.2023 сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, шлюб існує формально та не виконує свою роль. Позивачка не цікавиться особистим життям чоловіка та окремо від нього будує своє майбутнє, так як втратила бажання будувати сімейний союз з відповідачем, оскільки між ними втрачені почуття взаєморозуміння, підтримки, поваги та любові, що є основою шлюбу. Сторони по різному розуміють ролі дружини та чоловіка в шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Спір щодо поділу майна відсутній. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище " [PERSON] ". Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими та суперечать інтересам сторін. Заперечує проти надання строку для примирення. 27.05.2025 судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, запропоновано відповідачеві повідомити суд свою позицію щодо можливості розірвання шлюбу та протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі скласти відзив на позов тощо. Відповідач повідомлений належним чином за зареєстрованим місце проживання, повідомлення суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви і доданих до неї документів у справі ним не отримано. Поштове відправлення повернуто 09.06.2025 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 21, 22). Відзив на позов не складав, позиції щодо можливості розірвання шлюбу судові не повідомляв. Суд встановив, що 08.11.2013 між сторонами зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 5). Сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Подружні відносини між сторонами припинені 11.09.2023. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, а відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки 1211,20 грн судового збору, що сплачений позивачкою із позовної заяви (а.с. 9, 12). На підставі викладеного,

Outcome: approved