Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2017 року у розмірі 94736,65 грн станом на 05 березня 2025 року, а також судові витрати у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 06 грудня 2017 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06 грудня 2017 року. Положеннями Анкети-заяви було визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Вказує, що Банк 30 липня 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12 червня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Безменко М.Є. просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі через їхню безпідставність, недоведеність та неукладеність договору в частині умов кредитування. Зазначає, що ключові фінансові умови, на підставі яких позивач здійснив розрахунок боргу, сторонами в письмовому вигляді не погоджувались. Позивач не довів ані наявність договірних відносин на заявлених умовах, ані обґрунтованість розміру боргу. Анкета-заява не є договором, а розрахунок боргу не є первинним документом і є неправдивим. Також відсутні докази ознайомлення та підписання відповідачем Умов і правил, на яких ґрунтується розрахунок. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 червня 2025 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних втрат та трьох відсотків річних з первісним позовом та повернуто зустрічну позовну заяву відповідачу. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 06 грудня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с.21). Відповідно до пункту 2 вищезазначеної Анкети-заяви відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач також підтвердив та зобов`язувався виконувати його умови. Пунктом 3 Анкети-заяви визначено, що підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Пунктом 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 030F6DD47AD6B8E76795E15CC02306AFC3A4247ABFB14A69B04DC9C090A74AFC0B, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач також підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/ або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 05 березня 2025 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 94736,65 грн (а.с.8-20) яка складається з: ?загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 94736,65 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. З наданих позивачем виписки про рух коштів по картці та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами з 07 грудня 2017 року (а.с.70-103, 105). Заперечуючи проти\~позову в\~частині невірного\~розрахунку заборгованості\~за кредитом,\~відповідач не\~надав жодних\~доказів на\~спростування розрахунку\~заборгованості. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки жодного доказу на підтвердження викладених обставин не було надано. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 94736,65 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved