Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. Позовна заява мотивована тим, що 17 серпня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3411. Після реєстрації шлюбу сторони у справі свої дошлюбні прізвища не змінювали. Від вищевказаного шлюбу сторони мають не малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, станом на даний час шлюбні відносини фактично припинені, кожна із сторін має власне окреме особисте життя, спільно не проживають з початку 2024 року, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. Примирення не можливе. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Разом з тим, позивач зазначає, що з 05 липня 2024 року [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , а з 07 серпня 2024 року вибув до нового місця служби у в/ч [NUMBER] . За вищевказаних умов дитина тривалий час проживає з позивачем, яка створила усі необхідні умови для її повного і гармонійного розвитку, надає житло, своєчасне медичне обслуговування, якісне харчування, виховання та розвиток і надане позивачем середовище є для дитини звичним та природнім. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалити рішення про розірвання шлюбу та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася з не відомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача від 14 квітня 2025 року про розгляд даної справи у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 17 червня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву суду не надав. 15 квітня 2025 року, через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника в/ч [NUMBER] Кріль Михайла Михайловича, який пояснив, що ухвала суду у справі №\~638/328/25 від 10 січня 2025 року вручена військовослужбовцю [PERSON] 10 квітня 2025 року, про що направлено на адресу суду копію вищевказаної ухвали з розпискою останнього про отримання. Відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд встановив наступне. 17 серпня 2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 3411, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23 листопада 2024 року (а.с. 11). Після реєстрації шлюбу сторони у справі свої дошлюбні прізвища не змінювали. Від даного шлюбу сторони мають не повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02 червня 2020 року (а.с. 12). Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 21\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 55 Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою, четвертою статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до частини другої статті 112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріали справи свідчать, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1211.20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією № 9356-0433-6597-3592 від 30 вересня 2024 року, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовляється від позову і відмова прийнята судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Отже, суд вважає, що заява позивача про закриття провадження в частині заявлених позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved