Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2024 по справі №621/1642/23, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначити розмірі аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3196 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначає, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 12.01.2010. У вказаному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 30.06.2023 рішенням Зміївського районного суду Харківської області шлюб розірваний. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2023 з позивача на користь відповідачки на утримання дочки стягнуто аліменти у розмірі 8000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2023 і до повноліття дитини. 05.08.2023 позивач уклав шлюб з [PERSON] . На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 [PERSON] визнано усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , на підставі зазначеного рішення видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , де графі батько зазначений позивач. Оскільки сімейний стан позивача змінився, на його утриманні перебувають дитина та дружина, ця зміна впливає на його змогу сплачувати аліменти у повному розмірі 8000 грн. Крім того, хоча він і перебуває у списках ВЧ [NUMBER] , проте 07.11.2024 самовільно залишив розташування частини і на службі не перебуває, тому грошове забезпечення з грудня 2024 по теперішній час не отримує. Станом на 05.03.2025 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 22174 грн., яка виникла через неспроможність позивачем сплачувати аліменти у повному обсязі. Разом з тим з січня 2025 ним сплачувались аліменти у розмірі за січень 3093. 25 грн., лютий 3260. 06 грн., березень 3109 грн. Також у листопаді 2024 було знято із заробітної плати 8000 грн. 08.04.2025 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято зазначений позов до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 30.04.2025 представник відповідача адвокат Сергієнко С.М., через канцелярію суду, надала відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, в обгрунтування відзиву зазначає, на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2024 по справі №621/1642/23, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн., щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2023 і до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником не доведено джерело коштів для їх оплати. З моменту набрання рішенням законної сили суттєво змінилися умови життя в України, досі триває воєнний стан. Зріс розмір прожиткового мінімуму та підвищилась загальна інфляція. З віком потреби дитини зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема з боку матері, з якою проживає дитина. Крім того витрати на постійне лікування та медичне обслуговування ростуть. Рішенням суду від 15.08.2023 встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, цей факт не потребує доказування, що свідчить про необхідність постійного медичного огляду та лікування. Позивачем не доведено погіршення його матеріального становища. Факт усиновлення дитини не є однозначною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки має бути врахований з огляду на реальну можливість чи не можливість забезпечення дітей, крім того у дитини, яку усиновив позивач є мама та дитина має право по втраті годувальника після смерті свого біологічного батька, тобто усиновлена дитина повністю захищена законодавчо. Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 22.05.2025 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі, та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача адвокат Дмитрук Т.І., в поданій через канцелярію суду заяві, просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача адвокат Сергієнко С.М. в поданій до суду заяві, через канцелярію суду, просить проводити розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, у задоволенні позовних вимог відмовити. Врахувати відзив на позов, практику ВС, що наявність іншої дитини у платника аліментів не є беззаперечною підставою, для зменшення розміру аліментів. Та ту обставину, що розмір аліментів 8000 грн. у рішенні суду визначено, саме з урахуванням того, що дитина є інвалідм і кошти призначено на її утримання та лікування. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2023 і до повноліття дитини. У рішенні суду зазначено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначений із врахуванням стану здоров`я дитини, яка є інвалідом з дитинства (а.с. 8.-9). 05.08.2023 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 [PERSON] визнаний усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] та відповідно вирішено внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , А саме в графі батько вказати [PERSON] , в графі по батькові вказати [PERSON] , в графі прізвище вказати [PERSON] (а.с. 11-13). Також на підтвердження зазначеного видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , у графі батько зазначений позивач по справі [PERSON] (а.с. 14). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що сімейний стан позивача змінився, на його утриманні перебувають дитина та дружина, ця зміна впливає на його змогу сплачувати аліменти у повному розмірі 8000 грн. Крім того, хоча він і перебуває у списках ВЧ [NUMBER] , проте 07.11.2024 самовільно залишив розташування частини і на службі не перебуває, тому грошове забезпечення з грудня 2024 по теперішній час не отримує. Крім того має заборгованість зі сплати аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з погіршенням матеріального становища. Натомість у рішенні суду Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2024, яким позивач визнаний усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , він зазначав, що є матеріально забезпеченою людиною та має всі можливості, для надання дитині виховання, освіти та освіти, тобто оперує фактами, але у різних інтерпретаціях, як йому вигідно. Суд критично відноситься до посилання позивача як на підставу зменшення розміру аліментів, усиновлення дитини від іншого шлюбу. Сам по собі факт усиновлення дитини від шлюбу з [PERSON] не впливає на матеріальне становище останнього та на його можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від попереднього шлюбу, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Окрім того у дитини [PERSON] , [INFO] , яку усиновив позивач є матір, обов`язком якої, крім іншого є зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та усиновлена дитина має право по втраті годувальника після смерті свого біологічного батька, про смерть батька усиновленої дитини зазначено у рішенні суду від 22.10.2024, тобто усиновлена дитина повністю захищена законодавчо. Позивачем до матеріалів справи надана довідка про доходи за період з січня 2024 по вересень 2024 року, які отримував від ВЧ [NUMBER] , станом на 27.01.2025 та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] . У свою чергу позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , тобто має сукупний дохід із останньою, однак доказів про доходи [PERSON] до матеріалів справи суду не надано. Представником відповідачки надано к. договору купівлі-продажу від 07.12.2013 року та інформацію є Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких убачається що, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім того на адвокатський запис адвоката Сергєєвої С.М., за підписом командира ВЧ [NUMBER] , станом на 04.02.2025 [PERSON] перебуває на військовій службі та рахується у списках ВЧ [NUMBER] . 07.11.2024 самовільно залишив частину та на службу не повернувся, про що у позові зазначає відповідач, але це не свідчить про погіршення матеріального становища відповідача. Таким чином, суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що у нього суттєво погіршилось матеріальне становище, після винесення судового рішення від 15.08.2023 року по справі № 621/1642/23 про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. Також позивачем не доведено, що він за своїм матеріальним станом та станом здоров`я не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі визначеному рішенням суду від 15.08.2023 року по справі № 621/1642/23. Суд також звертає увагу на те, що заборгованість позивача за рішенням суду про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 28.02.2025 року складає 22174. 34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Позивачем до матеріалів справи додані квитанції про сплату аліментів за ВП 72805071, у яких зазначені суми за 15.01.2025 3093. 25 грн., за 15.02.2025- 3093. 25 грн., які є значно меншими ніж визначений розмір алментів у рішенні суду від 15.08.2023. Згідно ч. ч. 1, 3\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 181\~СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`ята матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно\~ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, для зменшення розміру аліментів необхідні певні умови. За змістом вказаної норми розмір аліментів, у разі пред`явлення позову про їх зменшення, повинен визначатися виходячи з наведених у статті підстав, зокрема, матеріального становища та сімейного стану платника з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, на утримання якої вони стягуються. При цьому, зміни, що відбулися у матеріальному та сімейному стані платника мають бути такими, що ставлять його самого у скрутне становище. Аналізуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку зазначені вище умови відсутні. Зокрема, позивачем до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували сукупний доход його сім`ї, погіршення його матеріального стану, після винесення судових рішень про стягнення аліментів на утримання дитини та понесені ним реальні витрати на утримання дітей від різних шлюбів. Доказів матеріального стану, що ставлять позивача у скрутне матеріальне становище також не надано. Відповідно до частини третьоїстатті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першоюстатті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено - \~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не надано жодних доказів про його суттєві зміни, які відбулися як після винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів, його матеріального стану чи інших змін, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, а зміна його сімейного стану - усиновлення дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Шо повністю узгоджується із висновком викладеним У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.05.2021 по справі № 715/2073/20. Таким чином, підстави для зменшення розміру аліментів, визначені\~ст.\~192\~СК України відсутні. Враховуючи те, що позивач є чоловіком працездатного віку, має можливість працевлаштування та отримання стабільного доходу, доказів того, що він являється інвалідом до позову не додано суд, приходить до висновку, що позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у раніше визначеному судом розмірі. З системного аналізу норм\~СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначені розміру аліментів, їх зміні та інше (ст. ст.\~182,\~192 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх зменшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі. Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 15.05.2006 року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~-кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено підстави позову про зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed