Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з 19.10.2007 перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . \~Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04.10.2012 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення батьків проживає з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач припинив спілкування з дитиною, не приймає участі у її вихованні, утриманні. Позивачка самостійно несе всі витрати по утриманню доньки та належним чином піклується про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. На підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19.06.2008 року, з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки у добровільному порядку відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання доньки. Станом на листопад 2024 року заборгованість зі сплати аліментів складає 233879,57 грн. Відповідач, як батько, з дитиною не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться нею та не відвідує її, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, що негативно впливає на фізичний розвиток доньки, як складову виховання. Також дитина ніколи не питає про батька та не цікавиться ним. З урахуванням стану здоров`я відповідач має реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні доньки, але він із власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає, жодного з покладених законом обов`язків не виконує, повністю відмовився від дитини. За весь цей час жодного разу не поцікавився як дитина, не запропонував свою допомогу. Відповідач своїх обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Як зазначено в позові відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто на тимчасово окупованій території, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення йому судових повісток, у зв`язку з чим, у відповідності з ч. 11 ст.\~128 ЦПК України відповідача було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Від Василівської міської ради Запорізької області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Рішення по справі просять прийняти у відповідності до чинного діючого законодавства України. Від Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22.11.2024 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.01.2025 до участі у справі було залучено належних третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Василівську міську раду Запорізької області як орган опіки та піклування та Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 06.05.2025 було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04.10.2012 року у цивільній справі № 0810/3036/2012 шлюб укладений 19.10.2007 між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 28.04.2015 року. Після державної реєстрації шлюбу, дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідач своїх обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №111926-2-261 від 18.11.2024, за виконавчим провадженням №58623963, станом на листопад 2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] в розмірі 233879,57 грн (а.с.15-16). Відповідно до довідки Степненської сільської ради від 14.11.2024 року дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] однією родиною. Батько дівчинки [PERSON] не займається вихованням дитини, не допомагає матеріально, не займається її розвитком, здоров`ям, навчанням та не сплачує аліментів (а.с.12). Згідно довідки Степненської Гімназії Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 88 від 13.11.2024, дитина [PERSON] с ученицею 11 класу. Мати дитини займається вихованням доньки самостійно, належним чином. Батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихований дитини (а.с.14). Відповідно до довідки медичного закладу дитина [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікаря. На прийом до лікаря приходить з мамою. Батько участі в лікуванні дитини не приймає (а.с.13). 14.04.2025 Службою у справах дітей Степненської сільської ради було здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. В будинку зроблено косметичний ремонт. До будинку підключено всі необхідні комунікації: гпзо, водо, електропостачання. Опалення газове. У [PERSON] в наявності окрема кімната, об лаштована спальним місцем, письмовим столом, шафою для одягу, для дистанційного навчання ноутбук та сучасний мобільний телефон. (а.с.73). Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків внаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до висновку № 583/02-01 від 14.04.2025 виконавчий комітет Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.72-73). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки, як було встановлено не проявляє до неї батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Судові витрати. Згідно частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved