Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

20.03.2025\~року [PERSON] \~звернулась до\~Нікопольського міськрайонного\~суду Дніпропетровської\~області з\~позовом про\~розірвання шлюбу.Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним. 03.06.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в січні 2025 року, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалося через розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Між сторонами часто виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Майновий спір відсутній, дитина залишилась проживати разом з матір`ю. На примирення позивачка не згодна, строк на примирення просить не надавати. За таких обставин [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і просить його розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. \~Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14-15). \~ \~ \~ \~ Позивачка належним чином була повідомлена про розгляд справи в суді, до матеріалів позову додала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.3). Відповідач повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого 17.04.2025 року пакет документів вручено йому особисто (а.с.17), відзиву на позовну заяву на адресу суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 03.06.1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 4 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, права і обов`язки подружжя та інші життєві цінності, шлюбні стосунки фактично були припинені в червні 2024 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям і власними інтересами. Майновий спір відсутній, дитина залишилась проживати разом з матір`ю. На примирення позивач не згодна. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110\~СК України. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивачки, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved