Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] із позовом до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем 18.07.2021р. було відкрито виконавче провадження №66119606 з примусового виконання Виконавчого напису № 27890 від 24.02.2021р., виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з боржника [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 37616221), тобто відповідача заборгованості у розмірі 17630,62 гривень. Про існування оскаржуваного виконавчого напису позивач дізнався з Єдиного реєстру боржників вже після відкриття виконавчого провадження. Позивач стверджує, що зазначений вище виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування судом п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, який було внесено Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року, яка в цій частині визнана незаконною та нечинною судовими рішеннями у справі № 826/20084/14, що набрали законної сили і є обов`язковими. Тож, за відсутності оригіналу кредитного договору підписаного сторонами та вищезгаданої виписки з банківського рахунку позивача із зазначенням номера рахунку та інших передбачених законом реквізитів приватний нотаріус Горай О.С. був позбавлений можливості встановити безспірність вимог, у тому числі суму основної заборгованості позивача, так само як і похідні суми. Отже, приватний нотаріус Горай О.С. був зобов`язаний відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки: відповідно до вищезазначеного кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог (п.1); відповідачем не могло бути надано доказів згоди, або навіть факту повідомлення позивача про існування заборгованості; подані нотаріусу документи не відповідали законодавству України; відповідач не міг надати виписку з банківського рахунку Позивача, а довідка складена кредитором не може вважатись випискою з рахунку позивача. Також, позивач зауважив, що в оскаржуваному виконавчому написі строк, за який проводиться стягнення заборгованості, визначений поза межами строку кредитування. Відповідно до означеного, на думку позивача, відповідачу для стягнення заборгованості з позивача, у разі її наявності, слід було звернутись до суду з цивільним позовом. Обраний же відповідачем механізм стягнення грошового зобов`язання свідчать про приховування від позивача дійсних обставин договору та нарахованих на його основі відсотків та комісій. Тож, позивач не визнає заявленої заборгованості і, оскільки був позбавлений будь-якої можливості заявити такі заперечення раніше, викладає їх у цьому позові. Тож, виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості, і через порушення відповідачем вимог законодавства щодо підстав та порядку його вчинення. За наведеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 27890 від 24.02.2021р., вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 17630,62 гривень таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 968,96 гривень. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] . Розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу та третім особам, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору копію зазначеної вище ухвали доставлено до електронного кабінету 19.05.2025, що підтверджено відповідними довідками про доставку електронного документа. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Разом з тим відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК) Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2\~передбачено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до статей\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 24 лютого 2021 року вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Росвен Інвест Україна» ідентифікаційний код ЮО 37616221, місце знаходження якої: бульв. Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, суму заборгованості, яка утворилась на підставі кредитного договору № 482923396 від 21.09.2019, за період 02.12.2020 по 01.03.2021 та становить 17\~130.62 грн; плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом; тож загальна сума яка підлягає до стягнення з боржника на користь стягувача становить 17\~630.62 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 27890. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем 18.07.2021 було відкрито виконавче провадження № 66119606 з виконання виконавчого напису № 27890 виданого 24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь стягувача Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (код за ЄДРПОУ 37616221) заборгованості за кредитним договором №482923396 від 21.09.2019 в розмірі 17\~630.62 грн. Окрім того, позивачем додано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 18.07.2021 про стягнення з боржника основної винагороди у ВП № 66119606 у сумі 1763.06 грн. Також, додано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 18.07.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП № 66119606 у сумі 300.00 грн. Наявні копії постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 26.07.2021 та від 10.02.2022 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 66119606 якою зобов`язано головного бухгалтера перерахувати суму 19 69,3.08 грн на зазначений розрахунковий рахунок та здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача за наданими реквізитами. Також, додано копії постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 17.07.2023 та від 05.09.2024 про арешт коштів боржника у ВП № 66119606 у межах суми 19\~693.08 грн. Назву Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Росвен Інвест Україна» змінено на Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Свеа Фінанс», що підтверджено копією рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед від 25.03.2024. Будь-яких інших доказів у справі у справі сторонами не надано. Тож, відповідно до\~ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~ЗУ «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Тож, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 ЗУ «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі\~статтею 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат»\~визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Проте, суд наголошує, що починаючи з 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18- ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.02.2021 тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. До суду взагалі не надано доказів, з яких можливо встановити будь-які відносини між кредитором, стягувачем та позивачем, зокрема договір кредиту, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Сам же позивач не визнає заявленої заборгованості та вважає, що учасниками справи було порушено вимоги законодавства щодо підстав та порядку вчинення виконавчого напису. Тож, суд позбавлений можливості встановити належність та своєчасність вчинення нотаріусом відповідного напису. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15 квітня 2020 року (справа №158/2157/17). Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до положень\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений він був після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Окрім того, не була дотримана умова вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позов обґрунтованим. З урахуванням зазначеного, зважаючи на те, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Положеннями ст. 265 ЦПК України визначено, що суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. У ч.1\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у сумі 968.96 грн, що підтверджено квитанцією від 13.03.2025. З відповідача на користь позивача належить стягнути зазначену суму судового збору у загальній сумі 968.96 грн. Інших витрат сторони не заявляли.

Outcome: approved