Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказує, що вона є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.06.2024 року. [PERSON] померла [INFO] . 01.10.2004 року заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за законом № 1558 по спадковій справі № 518/2004, після смерті своєї рідної сестри [PERSON] . [INFO] помер чоловік рідної сестри заявника [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,71 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0094656, що видавався Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області, відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 23.10.1996 року № 249, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 373. Згідно до довідки Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 21.05.2003 року, [PERSON] та [PERSON] являється однією і тією ж самою особою. Племінник заявника [PERSON] , вчасно прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження спадковим майном. Заявник була самотньою жінкою похилого віку та непрацездатною, тому її племінник [PERSON] , який також не мав родичів, постійно допомагав їй матеріально. Коли племінник [PERSON] помер то заявник [PERSON] здійснила його поховання та досі доглядає за його могилою. Після смерті племінника заявника [PERSON] залишилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,71 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0094657, що видавався Погребищенською РДА Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 23.10.1996 року № 249, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 374 та право на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0094656, що видавався Погребищенською РДА Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 23.10.1996 року № 249, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 373. 20 серпня 2024 року завідувач Погребищенської державної нотаріальної контори Швець О.В. листом за № 569/01-16 відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. На момент відкриття спадщини заявник [PERSON] фактично вступила в управління та володіння вищевказаним спадковим майном. Також вступ у фактичне управління та володіння вказаними земельними ділянками підтверджується наявністю у заявника оригіналів Сертифікатів на земельні частки (паї). Враховуючи відсутність інших спадкоємців щодо майна померлого [PERSON] , а також те, що спадкова справа щодо його майна не заводилась, заявник вважає, що саме вона фактично вступила у шестимісячний строк у володіння спадковим майном після смерті свого рідного племінника. Заявник просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , щодо земельних часток (паїв): розміром 3,71 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0094656, що видавався Погребищенською РДА Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 23.10.1996 року № 249, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 373 та розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0094657, що видавався Погребищенською РДА Вінницької області відповідно до розпорядження Погребищенської РДА від 23.10.1996 року № 249, зареєстрованого в книзі реєстрації 27.12.1996 року за № 374. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, рішення прийняти на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 липня 2002 року Ширмівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 21./а.с. 5/ \~ \~ \~ \~Як вбачається з рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 16 червня 2004 року, встановлено факт, що [PERSON] , 1939 року народження, є рідною сестрою [PERSON] , померлої [INFO] в селі Ширмівка Погребищенського району Вінницької області. /а.с. 10/ \~ \~ \~ \~Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2002 року Виконкомом Ширмівської сільської ради Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] , запис за № 33. /а.с. 11/ \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 2002 року Виконкомом Ширмівської сільської ради Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] , запис за № 38. /а.с. 12/ \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 1973 року Ширмівської сільською радою Погребищенського району, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 27. /а.с. 13/ \~ \~ \~ \~Довідкою № 309 від 20 травня 2003 року Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, визначено, що [PERSON] дійсно проживав та був прописаний в [ADDRESS] , до своєї смерті. /а.с. 14/ \~ \~ \~ \~Згідно до довідки № 312 від 21 травня 2003 року Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] , який помер [INFO] , а/з про смерть № 33 від 08.11.2002 року по Ширмівській сільській раді і [PERSON] являються однією і тією ж самою особою. /а.с. 15/ \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 307 від 19 травня 2003 року, виданої Ширмівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, племінник [PERSON] , [INFO] , [PERSON] дійсно проживав та був прописаний в [ADDRESS] , до своєї смерті. /а.с. 16/ \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки № 26-59 від 09 серпня 2024 року виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, племінник [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , вчасно прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження спадковим майном. /а.с. 17/ \~ \~ \~ \~Згідно до довідки № 26-60 від 09 серпня 2024 року виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , вчасно прийняла спадщину після смерті свого племінника [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження спадковим майном. /а.с. 18/ \~ \~ \~ \~Відповідно до повідомлень № 1160/25-24 та № 1161/25-24 від 16 серпня 2024 року, виданих Відділом № 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, згідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Погребищенською РДА Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Ширмівської сільської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] зареєстровані 27.12.1996 року за № 373 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0094656 розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах та 27.12.1996 року за № 374 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0094657 розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 15808,00 гривень кожна, на підставі рішення Погребищенської РДА № 249 від 23.10.1996 року. /а.с. 19, 20/ \~ \~ \~ \~Як вбачається з Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0094656 та серії ВН № 0094657, виданих 26 грудня 1996 року Погребищенською РДА, дані сертифікати видані члену КСП «Україна» с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області [PERSON] , в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), кожна. /а.с. 21-24/ \~ \~ \~ \~Згідно до повідомлень № 570/01-16 та № 569/01-16 від 20 серпня 2024 року Погребищенської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про фактичне прийняття нею спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском нею строку на прийняття спадщини. /а.с. 25, 26/ \~ \~ \~ \~Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставах свідоцтва про право на спадщину), виданих 20 серпня 2024 року Погребищенською державною нотаріальною конторою, у Спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] , який помер [INFO] та відносно [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня. /а.с. 27, 28/ \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідок № 131 та № 132, виданих у 2003 році ПСП «Довіра», [PERSON] дійсно являвся членом КСП «Україна» с. Ширмівка. Включений в списки за № 55 та № 143 права на земельну частку (пай). /а.с. 29, 31/ \~ \~ \~ \~Згідно до довідок № 129 та № 128, виданих ПСП «Довіра», [PERSON] дійсно являвся членом КСП «Україна» с. Ширмівка. Включений в списки за № 81 та № 144 права на земельну частку (пай). /а.с. 30, 32/ \~ \~ \~ \~Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01 жовтня 2004 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її сестра [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з права власності на земельну частку (пай), яке перебуває у колективній власності КСП «Україна», що знаходиться в селі Ширмівка, Погребищенського району, Вінницької області, 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). /а.с. 33/ Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] , який помер у 2002 році, був племінником заявника [PERSON] . Вона його похоронила і після його смерті фактично прийняла спадщину, а саме володіє та розпоряджається його земельними ділянками. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до пункту 2\~ Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 16 вищевказаної постанови, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України (далі - ЦК), законами України: від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Пунктом 2, абз. 1 п. 10 абз. 3 п. 23, абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 8 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального Кодексу України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Для оформлення права на спадщину необхідно щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР 1963 року). Статтями 548, 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, якщо спадкодавець помер до 01.01.2004 року, то правовідносини щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовження строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Крім цього, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Як вбачається з довідки № 26-60 від 09.08.2024 року, виданої Виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті свого племінника [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження спадковим майном. /а.с. 18/ Таким чином, виходячи з вищевказаного, заявник вчасно прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Крім того, вступ у фактичне управління та володіння заявником [PERSON] спадковим майном, а саме земельними ділянками, підтверджується наявністю у неї оригіналів Сертифікатів на земельні частки (паї). Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається з пунктів 16, 17 розділу X Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, виходячи з вищезазначеного, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємці відсутні та спадкова справа не заводилась, проте заявник [PERSON] прийняла спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження спадковим майном. Згідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Стаття 89 ЦПК України передбачає, що \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, \~при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved