Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

17.04.2025\~позивачка [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з указаним позовом, мотивуючи тим, що 07.11.2009 виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі [PERSON] .. В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинено. Наміру зберігати сім`ю сторони не мають. На підставі наведеного позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею і [PERSON] .. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2025 справа була передана за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області (а.с.19, 20). 27.05.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 19.06.2025 (а.с.32, 33). У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належно. 19.06.2025 [PERSON] подала через канцелярію заяву про розгляд цієї справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, на примирення не згідна, не заперечує проти винесення судом заочного рішення у справі (а.с.38). Відповідач [PERSON] у\~судове засідання\~19.06.2025\~не з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належно згідно\~з вимогами\~чинного законодавства.\~Рекомендоване поштове\~відправлення суду\~з викликом\~відповідача в\~судове засідання\~отримано ним\~особисто 11.06.2025 (а.с.37). Крім того, 02.06.2025 відповідачу [PERSON] було доставлено SMS-повідомлення про його виклик до суду на 11:00 год 19.06.2025 (а.с.36). Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подав. Стаття 280\~ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивачка не заперечувала щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для її заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 19.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Суд установив, що 07 листопада 2009 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 12, що вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2009 (а.с.10). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.11, 12). Сторони зареєстровані і проживають за різними адресами (а.с.5 на звороті, 8). Відповідно до ст.\~1\~Сімейного Кодексу\~України (далі - СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що визначено положеннями ст. 24 СК України. За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст.\~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя. За вимогами ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.\~111\~Сімейного кодексу\~України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони не виявили бажання примиритись, відповідних заяв суду не подавали. Згідно з положеннями частин третьої та четвертої ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З матеріалів справи та позицій сторін суд установив, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя сторін не склалось та припинене. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами слід припинити шляхом його розірвання. Згідно з ч. 2 ст.\~114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються із\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. За положенням ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, при повному задоволенні позову з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень, сплата якого документально підтверджена (а.с.1). Враховуючи наведене та

Outcome: approved