Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 30.08.2023-1000003082 від 30.08.2023 року у розмірі 16 938,00 грн., а також витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 30.08.2023-1000003082, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 42 дні. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються таким чином: Ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1 % за 1 (один) день користування Кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, у зв`язку з чим станом на 10 жовтня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 16 938,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 000,00 грн. та заборгованості по процентам у розмірі 7938,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Постановленою суддею ухвалою від 11 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 16 січня 2025 року через підсистему "Електронний суд", представник відповідача Зачепіло З.Я. звернулась до суду з відзивом на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що доказами які підтверджують наявність заборгованості та підтверджують її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відсутність розрахунків заборгованості приводить до неможливості встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Відсутні докази наявної заборгованості відповідача. 27.01.2025р. за вх. №ЕС 3471/25 від 27.01.2025р. на електронну пошту суду від представника позивача - Павленко Д.О. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що кредитний договір № 30.08.2023-1000003082 від 30.08.2023року укладено в електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Позивач додав до позовної заяви Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості відповідача. ТОВ «Споживчий центр» не має обов`язку надавати повні реквізити банківської картки згідно п.64 Розділу 3 Постанов Правління НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів». Зазначив, що відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору) та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якому підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якому просила з урахуванням відзиву відмовити в задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 30 серпня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір (оферти) № № 30.08.2023-1000003082, шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 30 серпня 2023 року, на таких умовах: сума кредиту 9000,00 грн.; строк кредиту 42 дні; Проценти за користування кредитними коштами нараховуються таким чином: Ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1 % за 1 (один) день користування Кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (а.с.7-14). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що також підтверджується копією квитанції № 2358427399 від 30 серпня 2023 року про перерахування коштів у сумі 9000,00 грн. Відповідно до п. 4.1 Договору 4.1. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER]. Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Позивач наполягає на тому, що в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджує довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.19). Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 10 жовтня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 16 938,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 000,00 грн. та заборгованості по процентами у розмірі 7938,00 грн. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, я склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки і інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 9-12), копією заявки на укладення кредитного договору від 30.08.2023 (а.с.13), копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору (а.с. 15) та інформаційним повідомленням позичальника, які містять контактні телефони позичальника, інформацію про місце роботи та контакти, та персональні дані третіх осіб з номерами телефонів (а.с.8 ). Окрім того вказано одноразовий ідентифікатор - Т542, який був надіслані відповідачу в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , який вказав сам відповідач. Також суд дослідив довідку ТОВ «Старт Мобайл» від 22.01.2025року, в якій вказано, що товариство підтверджує, що на номер абонента [NUMBER] 30.08.2023 року було доставлено sms-повідомлення з текстом «Код підтвердження Т542 для Договору, який було використано відповідачем для підписання кредитного договору 30.08.2023 о 17:55:5 (а.с.41). Також Позивач додав до позовної заяви Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості відповідача (а.с.42). Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 9000,00 грн. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 10.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця. Враховуючи вищевикладене, ознайомившись з відзивом на позов та відповіддю на відзив, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості на відповідність положенням укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його відповідність та правильність, внаслідок чого наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 16938,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved