Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

18 грудня 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Лопуха С.В. звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України, Центральної колегії міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення та наказу Міністерства юстиції України. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває справа № 727/10660/24 за позовом Чернівецької міської ради до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні, з якої позивач дізнався, що наказом Міністерства юстиції України № 2640/5 від 05.09.2024 р «Про часткове задоволення скарги» в частині щодо задоволення частково скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р № 01/02-05/2068, анульовано рішення від 15.04.2021 р № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни, яким Пунктом 2 наказу Міністерства Юстиції України № 2640/5 від 05.09.2024 р. «Про часткове задоволення скарги» визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано дане рішення. Наказ прийнятий на підставі Висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.08.2024 р. Підставою прийняття даного Висновку слугувала скарга Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068 щодо державної реєстрації незавершеного будівництвом житлового будинку розташованого в [ADDRESS] . Анульованим рішенням від 15.04.2021 р. № 57647322 зареєстровано за [PERSON] право власності на 8% на незавершений будівництвом житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , а відтак його право порушено. Вважає, що пункти 1, 2 Висновку Колегії та пункти 1, 2 наказу Міністерства Юстиції України № 2640/5 від 05.09.2024 р. «Про часткове задоволення скарги» яким визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 15.04.2021 р. № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни та Висновок Колегії від 29.08.2024 р. прийняті з грубим порушенням норм чинного законодавства. При оформленні пунктів 1, 2 Висновку та прийнятті пунктів 1, 2 наказу Міністерства Юстиції України № 2640/5 від 05.09.2024 р. «Про часткове задоволення скарги» Колегія та Міністерство Юстиції України проігнорували, що скарга Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068 оформлена з грубим порушенням вимог ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: в скарзі не зазначено дати коли саме скаржник дізнався про порушення своїх прав (зазначення такої дати є обов`язковим), не обґрунтовано належними та допустимими доказами, яке саме право скаржника порушене, до скарги, яка підписана представником, не додано докази на підтвердження його повноважень. У п. 2 розділу «Мотиви рішення у розгорнутому викладенні» Висновку Колегії зазначено, що скаржник зауважує, що з отриманої Інформації з Державного реєстру прав, Державного реєстру іпотек, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.07.2024 р. № 388241454 він дізнався про прийняття оскаржуваних рішень. Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростували такі доводи скаржника Колегією не встановлено. Такий висновок є хибним та засвідчує про правову невизначеність та подвійні стандарти. Дата отриманої Інформації з Державного реєстру прав не може засвідчувати про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав, а за умови вжиття належних заходів моніторингу та контролю скаржник, як спеціальний контролюючий суб`єкт виконавчого органу територіальної громади зобов`язаний був дізнатися про оскаржувані реєстраційні дії. Скарга подана після спливу строку, є підставною для її повернення. Колегією та Міністерством юстиції У країни не з`ясовано, а скаржником не зазначено в чому саме полягає порушене право Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, так як Виконавчий комітет не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками. Крім того, до скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради не додано доказів на підтвердження повноважень підписанта (довіреність, посадові обов`язки чи ін.) як того вимагає ч. 4 ст. 37 Закону. Отже, наведене доводить, що Колегією та Міністерством Юстиції України при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано, що скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено, встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання та скаргу підписано особою, яка не підтвердила свої повноваження, що є підставами для залишення скарги без розгляду по суті. Зазначеними рішеннями порушене право [PERSON] на справедливий, неупереджений та законний розгляд скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068 та порушене право розпорядження власністю. Тому на підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправними та скасувати п. 1, 2 розділу «РЕКОМЕНДУЄ» рішення Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, викладене у формі Висновку від 29.08.2024 року щодо задоволення частково скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068, анулювання рішення від 15.04.2021 р. № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни та визнати протиправними та скасувати п. 1, 2 наказу Міністерства юстиції України № 2640/5 від 05.09.2024р «Про часткове задоволення скарги» в частині щодо задоволення частково скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068, анулювання рішення від 15.04.2021 р. № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Від представника відповідача Міністерства юстиції України Кравець В.І. надійшов відзив, в якому зазначено, що висновок від 29.08.2024 окремо не підлягає судовому контролю, провадження у справі підлягає закриттю у цій частині позовних вимог і Центральна Колегія не є окремим суб`єктом владних повноважень, тому не є належним відповідачем у цій справі. Щодо виникнення спірних правовідносин у зв`язку з прийняттям Міністерством юстиції України наказу України від 05.09.2024 р. № 2640/5 «Про часткове задоволення скарги». Відповідно розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін?юстом у межах компетенції, визначеної законом, зокрема на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора. Зазначають, що предметом розгляду Колегії є лише процедурні порушення, вчинені державним реєстратором (нотаріусом) під час здійснення реєстраційних дій. Стверджують, що під час розгляду скарги Державному реєстратору Карвацькій Г.Ф. не було надано документ, що відповідно до вимог законодавства надає право на виконання будівельних робіт. Оскільки оскаржуване рішення прийнято за наявності підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, визначеної пунктом 1 частини першої статті 23 Закону № 1952-IV, за наявності підстави для відмови у державній реєстрації драв, визначеної пунктом 8 частини першої статі 24 Закону № 1952-IV, то допущені при його прийнятті порушення не є формальною (несуттєвою) помилкою, оскільки впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, враховуючи, що відновлення порушеного права неможливе шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV, це рішення підлягає анулюванню. Таким чином, Колегією встановлено, що оскаржуване рішення прийняте державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. з очевидними порушеннями законодавства у сфері державної реєстрації прав, оскільки прийнято за наявності підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, визначеної пунктом 1 частини першої статті 23 Закону № 1952-IV, а тому є підстави для його анулювання. Щодо твердження Позивача про те, що скарга не могла розглядатись відповідачем по суті, так як була подана скаржником після закінчення встановленого строку подачі скарги. У скарзі Виконавчий комітет Чернівецької міської ради зазначає, що про порушення своїх прав їм стало відомо 25.07.2024 року. На підтвердження зазначеного скаржник Виконавчий комітет Чернівецької міської ради додав Інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №388241454 від 25.07.2024. Таким чином, Колегією було прийнято до уваги зазначену Інформацію від 25.07.2024, а інших обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростовували такі доводи скаржника, Колегією не встановлено, тому при розгляді скарги по суті Колегією було взято до уваги саме дату вказану Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради у скарзі - 25 липня 2024 року. Враховуючи вищезазначене, обставини та докази на їх підтвердження, зокрема інформацію, вказану у скарзі, долучені до неї докази про те, коли стороні стало відомо про порушення прав Колегією не було встановлено фактів, які б спростовували такі доводи скаржника, а тому, скарга підлягала розгляду відповідно до законодавства. Щодо підтвердження повноважень підписанта при подачі скарги Позивач у позовній заяві зазначає, що скарга, підписана Чернівецьким міським головою, не була належним чином оформлена через відсутність підтвердження повноважень. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру - Роман Клічук є керівником Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, а, отже, є уповноваженим на підписання скарги у сфері державної реєстрації. Зазначають, що за результатами перевірки в ЄДР може бути підтверджена наявність або відсутність відповідних реєстраційних дій, а також, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи. Такі відомості, як правило, є достатнім підтвердженням правомірності діяльності органів місцевого самоврядування, зокрема Виконавчого комітету Чернівецької міської ради у сфері державної реєстрації. Таким чином, підпис Чернівецьким міським головою скарги був здійснений в межах повноважень, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру. Зазначають, що позивач не надає жодного доказу, який би підтверджував незаконність прийнятого Міністерством юстиції України наказу та не доводить порушення чинного законодавства. 3 урахуванням вищенаведеного, стверджують, що наказ Міністерства юстиції України від 05.09.2024 року № 2640/5 «Про часткове задоволення скарги» винесений на підставі, у межах повноважень, у спосіб визначений Конституцією України та є законним і обґрунтованим. На підставі вищенаведеного просять суд відмовити в задоволені позову. Від представника позивача адвоката Лопуха С.В. надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що у відзиві відповідач не спростував твердження позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог. У відзиві відповідач зазначає, що у скарзі Виконавчий комітет Чернівецької міської ради вказує, що про порушення своїх прав їм стало відомо 25.07.2024 року (п.4 відзиву), однак у скарзі Виконавчий комітет Чернівецької міської не вказує дати коли він дізнався про порушене право взагалі, що порушує вимоги ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та є підставою для повернення скарги скаржнику. Інформація з Державного реєстру прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 25.07.2024 № 388241454, на яку посилається відповідач, жодним чином не доводять про те, що Виконавчому комітету Чернівецької міської ради стало відомо про порушене право саме 25.07.2024р, а лише вказує, що Інформація з Державного реєстру отримана 25.07.2024 р. У відзиві відповідач вказує, що зі змісту скарги, Колегією встановлено, що Виконавчий комітет Чернівецької міської ради є власником земельної ділянки (п. 3 відзиву), а відтак порушене його право власності, що є хибним висновком. Згідно Інформації з Державного реєстру прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 25.07.2024 № 388241454 (с. 4 Інформації), на яку посилається відповідач, власником земельної ділянки з кадастровим номером 7310136300:17:001:0254 є Територіальна громада міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради. Чернівецька міська рада та Виконавчий комітет Чернівецької міської ради мають різні коди ЄДРПОУ та є різними організаціями. Колегією та Міністерством юстиції України не з`ясовано, а Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради не зазначено в чому саме полягає його порушене право, так як Виконавчий комітет не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками. Отже, наведене доводить, що Колегією та Міністерством Юстиції України при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано, що скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено, що є також підставою для залишення скарги без розгляду по суті. Від представника Чернівецької міської ради Смотр Д.М. надійшов відзив в обґрунтування якого зазначено, що до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 22.07.2024 р. звернулася із заявою [PERSON] щодо надання в оренду земельної ділянки за адресою [ADDRESS] площею 0,1000 га (кадастровий номер 7310136300:17:001:0254) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Під час розгляду вказаної заяви, обстеживши земельну ділянку на місцевості встановлено, що фундамент житлового будинку (готовність 8%) відсутній на вказаній земельній ділянці. Твердження Позивача є хибним у своєму обґрунтуванні, що скарга подана особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері реєстрації прав не порушено. Враховуючи факт наявної незаконної реєстрації об`єкта самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності порушуються права Чернівецької міської територіальної громади, оскільки орган місцевого самоврядування, як власник, не може вільно розпоряджатися своєю власністю. Оскільки, саме з 22.07.2024 виконавчому комітету Чернівецької міської ради стало відомо про порушення своїх прав через державну реєстрацію нерухомого майна, на земельній ділянці, яка є у власності Чернівецької територіальної громади. Проте, всупереч вказаним нормам державним реєстратором Карвацькою Г.Ф., 08.04.2021 р. прийнято рішення про державну реєстрацію № 57647322 за відсутності документа, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва), щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме літ «А». Зазначене призвело до того, що Чернівецька міська рада не може розпоряджатись власним майном (земельною ділянкою), оскільки статтею 134 Земельного кодексу України регламентовано, обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або передачі їх у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах). Тому на підставі вищевикладеного просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від представника відповідача Міністерства юстиції України Кравець В.І. надійшло заперечення на відповідь на відзив. Щодо строку подання скарги представник Позивача стверджує, що строк на подання скарги виконавчим комітетом Чернівецької міської ради сплив, оскільки дата, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав, не зазначена у скарзі. В скарзі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради було зазначено, що «відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.07.2024 р. № 388241454 першочерговим власником незавершеного будівництва житлового будинку літ.А (8% фундамент) став [PERSON] на підставі довідки стосовно ступеня готовності об`єкта незавершеного будівництва, серія та номер: 780, виданий 31.03.2021 р., додатковий договір до договору оренди землі від 07.04.2017 р. № 1/7729, технічний паспорт від 31.03.2021 р. та відомості з Державного земельного кадастру про земельну ділянку». Під час розгляду скарги на предмет дотримання її форми та змісту, а також відповідності вимогам статті 37 Закону № 1952-IV Міністерством юстиції України було враховано всі аспекти та вимоги законодавства. Отже, ключовим у визначенні строку звернення зі скаргою є момент, коли скаржник об`єктивно дізнався або міг дізнатися про порушення своїх прав, а не лише дата зазначення цієї інформації у скарзі. Від представника Чернівецької міської ради Смотр Д.М. надійшло заперечення, в якому зазначила, що Позич стверджує про те, що у своїй скарзі виконавчий комітет не зазначив дату з якої стало відомо скаржнику про порушення свого права, однак дане твердження є хибним. Скаржник у скарзі зазначив дату з якої йому стало відомо про порушення свого права, а саме 25.07.24 року. Іншої дати чи підтвердження того, що виконавчий комітет міської ради знав про порушене право відсутнє. Державним реєстратором здійснено 08.04.2021 року №57647322 реєстрацію права власності на незавершене будівництво житлового будинку (8% готовності фундаменту) за [PERSON] без дозвільних документів на будівництво. Зазначають, що будь-яких рішень щодо передачі вказаної ділянки із комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади у власність чи у безоплатне користування Позивачу Чернівецька міська рада не приймала. Конституція та Закон № 280/97-ВР визначають такі органи місцевого самоврядування як: представницькі сільські, селищні, міські ради; виконавчі виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Частиною 3 статті 10 Закону № 280/97-ВР визначено що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» окремо визначено правовий статус та повноваження сільських селищних міських рад (статті 10, 25, 26 Закону), виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (статті 27-40, 51, 52, 53, 54 Закону 280/97- ВР) та сільських, селищних, міських голів (статті 12, 42 Закону 280/97-ВР). Отже, кожен із перелічених вище суб`єктів системи місцевого самоврядування наділений Законом 280/97-ВР власною організаційно-правовою компетенцією, яка виключає дублювання повноважень між сільськими селищними, міськими радами їх виконавчими органами та сільськими, селищними, міськими головами. Відтак, виконавчі органи рад можуть на реалізацію повноважень, що передбачені пунктом 4 частини 1 статті 38 Закону №280/97-ВР, звертатись за захистом прав територіальної громади, в т.ч. і її права комунальної власності на землю, у випадку його порушення органами державної реєстрації прав, тому підсумовуючи вищевикладене просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2025 призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Лопух С.В. в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Міністерства юстиції України Кравець В.І. просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Чернівецької міської ради Смотр Д.М. просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] в судові засідання не з`являлися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. За змістом статей 15-16, 21 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Вимоги ст.\~264\~ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває справа № 727/10660/24 за позовом Чернівецької міської ради до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні (а.с. 10-14). Між Чернівецькою міською радою, в особі директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Ніконова В.М. та Подару В.М., [PERSON] , [PERSON] , від імені якого діє Подару В.М. укладено договір оренди землі № 7729 від 21 березня 2012 року про строкове платне користування земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться у [ADDRESS] (а.с. 15-16). Між Чернівецькою міською радою, в особі першого заступника директора начальника управління капітального будівництва департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Маковійчук В.Д. та Подару В.М., Даниш А.В., [PERSON] , від імені якого діє Подару В.М. уклали додатковий договір № 1/7729 від 07 квітня 2017 року до договору оренди землі (а.с. 17). Рішенням від 15.04.2021 р. № 57647322 зареєстровано за [PERSON] право власності на 8% на незавершений будівництвом житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 18-20). До Міністерства юстиції України Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради була подана скарга від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068 щодо державної реєстрації незавершеного будівництвом житлового будинку розташованого в [ADDRESS] (а.с. 21-23). На підставі даної скарги був прийнятий Висновок Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.08.2024 р., в якому в п.1, п.2 «Рекомендує» Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції рекомендує скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 № 01/02-05/2068 задовольнити частково, визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення від 15.04.2021 № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни (а.с. 25-28). На підставі Висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.08.2024 р., Міністерством юстиції України прийнято наказ № 2640/5 від 05.09.2024 року, в якому в п. 1, 2 задоволено частково скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.08.2024 р. № 01/02-05/2068, анулювано рішення від 15.04.2021 р. № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни, яке визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 24). Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом № 1952-IV, Порядком № 1128. Відповідно до частин першої та другої статті 37\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» №\~1952-IV Рішення,\~дії або\~бездіяльність державного\~реєстратора,\~суб`єкта державної\~реєстрації прав,\~а також\~дії,\~пов`язані з\~автоматичною державною\~реєстрацією прав,\~можуть бути\~оскаржені до\~Міністерства юстиції\~України,\~його територіальних\~органів або\~до суду. Міністерство\~юстиції України\~розглядає: 1)\~скарги на\~рішення державного\~реєстратора про\~державну реєстрацію\~прав; 2)\~скарги на\~рішення,\~дії або\~бездіяльність територіальних\~органів Міністерства\~юстиції України; 3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами. Пунктом 2 Порядку № 1128 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом. До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Процедура розгляду скарги визначена статтею 37\~Закону №\~1952-IV та Порядком № 1128. Так, відповідно до частини третьої статті 37\~Закону №\~1952-IV Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав. Положеннями частини\~шостої статті\~37\~Закону №\~1952-IV\~встановлено,\~що за\~результатами розгляду\~скарги на\~рішення,\~дії або\~бездіяльність у\~сфері державної\~реєстрації прав\~Міністерство юстиції\~України,\~його територіальні\~органи приймають\~одне з\~таких мотивованих\~рішень,\~яке не\~пізніше наступного\~робочого дня\~з дня\~його прийняття\~розміщується на\~офіційному вебсайті\~Міністерства юстиції\~України чи\~відповідного територіального\~органу: про\~задоволення скарги\~(якщо\~оскаржувані рішення,\~дії або\~бездіяльність не\~відповідають законодавству\~у сфері\~державної реєстрації\~прав); про\~відмову в\~задоволенні скарги\~(якщо\~оскаржувані рішення,\~дії або\~бездіяльність відповідають\~законодавству у\~сфері державної\~реєстрації прав); про залишення скарги без розгляду по суті. Міністерство юстиції\~України,\~його територіальні\~органи залишають\~скаргу на\~рішення,\~дії або\~бездіяльність у\~сфері державної\~реєстрації прав\~без розгляду\~по суті,\~якщо: 1)\~встановлений цим\~Законом для\~подання скарги\~строк сплив\~до дня\~її подання; 2)\~Міністерством юстиції\~України,\~його територіальним\~органом за\~результатами розгляду\~скарги з\~такого самого\~питання вже\~приймалося рішення\~про задоволення\~скарги або\~про відмову\~в її\~задоволенні; 3)\~наявна інформація\~про відкрите\~за заявою\~скаржника судове\~провадження,\~предметом якого\~є оскарження\~тих самих\~рішень,\~дій або\~бездіяльності у\~сфері державної\~реєстрації прав; 4)\~скаргу подано\~особою,\~права якої\~у зв`язку\~з оскаржуваним\~рішенням,\~дією або\~бездіяльністю у\~сфері державної\~реєстрації прав\~не порушено; 5)\~скаргу подано\~особою,\~яка не\~має на\~це повноважень; 6)\~скаржником подано\~до Міністерства\~юстиції України,\~його територіального\~органу заяву\~про залишення\~скарги без\~розгляду; 7)\~набрало законної\~сили судове\~рішення,\~яким оскаржуване\~рішення скасовано\~або оскаржувані\~дії,\~бездіяльність у\~сфері державної\~реєстрації прав\~визнані вчиненими\~з порушенням\~цього Закону\~та анульовані; 8) скаргу подано на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, що прийняті, вчинені до 1 січня 2016 року. Згідно п. 10 Порядку, для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному вебсайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел). Пунктом 13\~Порядку визначено,\~що за\~результатом розгляду\~скарги у\~сфері державної\~реєстрації колегіально\~колегія формує\~висновок про\~те,\~чи: 1)\~встановлено наявність\~порушень закону\~у рішеннях,\~діях або\~бездіяльності державного\~реєстратора,\~суб`єктів державної\~реєстрації,\~територіальних органів\~Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом. Згідно п.\~14\~Порядку,\~За результатами\~розгляду скарги\~у сфері\~державної реєстрації,\~у тому\~числі колегіально,\~Мін`юст чи\~відповідний територіальний\~орган приймає\~рішення про\~задоволення скарги\~у сфері\~державної реєстрації\~або про\~відмову в\~її задоволенні\~з підстав,\~передбачених законом. Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному вебсайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін`юстом чи відповідним територіальним органом. Отже, однією з підстав для залишення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду є закінчення встановленого законом строку подачі скарги. Пунктом 5\~Порядку №\~1128\~передбачено,\~що Мін`юст\~чи відповідний\~територіальний орган\~розглядає скаргу\~у сфері\~державної реєстрації\~не пізніше\~наступного робочого\~дня з\~дня її\~реєстрації на\~предмет пересилання\~її за\~належністю відповідному\~територіальному органу\~чи Мін`юсту,\~а також\~встановлення підстав\~для відмови\~в її\~задоволенні,\~а саме: оформлення\~скарги без\~дотримання вимог,\~визначених законом; наявність\~інформації про\~судове рішення\~про відмову\~позивача від\~позову з\~такого самого\~предмета спору,\~про визнання\~відповідачем позову\~або затвердження\~мирової угоди\~сторін; наявність\~інформації про\~судове провадження\~у зв`язку\~із спором\~між тими\~самими сторонами,\~з такого\~самого предмета\~і тієї\~самої підстави; наявність\~рішення Мін`юсту\~чи його\~територіального органу\~з такого\~самого питання; здійснення\~Мін`юстом чи\~його територіальним\~органом розгляду\~скарги з\~такого самого\~питання від\~того самого\~скаржника; подання\~скарги особою,\~яка не\~має на\~це повноважень; закінчення\~встановленого законом\~строку подачі\~скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав. З матерів справи вбачається, що державна реєстрація речових прав за №57647322 відбулась 15.04.2021 року, що відображено у державному реєстрі речових нерухоме майно та їх обтяжень, який є відкритою та загальнодоступною інформацію (ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень»). Тобто, щонайменше з зазначеної дати представники Виконавчого комітету Чернівецької міської ради мали змогу дізнатись про дану інформацію. Вищезазначене свідчить про реальну можливість відповідача безперешкодно отримати інформацію про рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме та своєчасно звернутись із відповідною скаргою. З тексту Наказу та Висновку не вбачається що Міністерством юстиції України при винесені зазначених документів досліджувалось питання дотримання скаржником строків на подачу відповідної скарги. Оцінюючи правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права судами під час вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення зі скаргою на дії державного реєстратора до Міністерства юстиції України, необхідно враховувати, що відповідно до частини третьої статті 37\~Закону №\~1952-IV Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав. Зі змісту цієї правової норми слідує, що для з`ясування дати, з якої розпочинається відлік, необхідно досліджувати об`єктивні та суб`єктивні фактори, які сприяють реалізації особою зазначеного права. Дана обставина не досліджувалася і не перевірялася Центральною колегією Міністерства юстиції України при розгляді скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради. У постанові від 10.11.2021 у справі № 910/9855/20 та постанові від 02.02.2022 у справі № 923/128/19 Верховний Суд у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що у разі, коли встановлено порушення вимог законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу. А тому з огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами позивача, що строк подачі скарги був порушений, а скаргу в даному випадку необхідно було залишити без розгляду по суті. Отже, у зв`язку із даним порушенням строків вимога щодо визнання протиправними та скасувати п. 1, 2 наказу Міністерства юстиції України № 2640/5 від 05.09.2024 р «Про часткове задоволення скарги» в частині щодо задоволення частково скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068, анулювання рішення від 15.04.2021 р. № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни підлягає задоволенню. Посилання позивача на те, що скарга подана особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері реєстрації прав не порушено, то суд зазначає наступне. Конституція та Закон № 280/97-ВР визначають такі органи місцевого самоврядування як: представницькі сільські, селищні, міські ради; виконавчі виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Частиною 3 статті 10 Закону № 280/97-ВР визначено що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» окремо визначено правовий статус та повноваження сільських селищних міських рад (статті 10, 25, 26 Закону), виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (статті 27-40, 51, 52, 53, 54 Закону 280/97- ВР) та сільських, селищних, міських голів (статті 12, 42 Закону 280/97-ВР). Отже, кожен із перелічених вище суб`єктів системи місцевого самоврядування наділений Законом 280/97-ВР власною організаційно-правовою компетенцією, яка виключає дублювання повноважень між сільськими селищними, міськими радами їх виконавчими органами та сільськими, селищними, міськими головами. Відтак, виконавчі органи рад можуть на реалізацію повноважень, що передбачені пунктом 4 частини 1 статті 38 Закону №280/97-ВР, звертатись за захистом прав територіальної громади, в т.ч. і її права комунальної власності на землю, у випадку його порушення органами державної реєстрації прав. Щодо оскарження висновку Колегії. Пунктом 13 Порядку № 1128 визначено, що за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом. Враховуючи наведені правові норми, висновок Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції не може бути оскаржений та скасований у судовому порядку, оскільки такий висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень, адже він не створює будь-яких правових наслідків ані для Мін`юсту, ані для скаржника та за своєю суттю є відображенням думки членів комісії за наслідками розгляду відповідної скарги та може слугувати підставою для прийняття Мін`юстом як рішення про задоволення скарги, так і рішення про відмову в її задоволенні. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №826/9046/16 та постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 826/1256/17. Таким чином, позовні вимоги визнати протиправними та скасувати п. 1, 2 розділу «РЕКОМЕДНУЄ» рішення Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, викладене у формі Висновку від 29.08.2024 року щодо задоволення частково скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. № 01/02-05/2068, анулювання рішення від 15.04.2021 р. № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карватської Галини Федорівни не підлягають задоволенню. Суд вказує, що позивачем доведено порушення встановленого Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції та статті 37\~Закону України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» при розгляді скарги, про які вказано вище. Суд наголошує, що недотримання Колегією процедури розгляду скарги є безумовною підставою скасування рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого за результатами розгляду скарги. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звернувся з двома позовними вимогами, оскільки позов задоволено частково, то стягненню підлягає судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у сумі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial