Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кролевецької міської ради Сумської області, в якій просить суд\~ встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~ права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Україна» Кролевецького району Сумської області розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката серії СМ №0096712, відповідно до розпорядження райдержадміністрації від 07.08.1996р. №489, та визнати за нею, [PERSON] , право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Україна» Кролевецького району Сумської області, розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості),\~ згідно сертифіката серії СМ №0096712, відповідно до розпорядження райдержадміністрації від 07.08.1996р. №489, який був виданий на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування. Позовна заява подана з підстав неможливості оформлення спадкових прав у позасудовому порядку. Вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), та було успадковане [PERSON] , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 22). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 47-48, 57). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.\~ Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом листа відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 30.10.2023 №1667/36-23 в результаті перевірки Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кролевецькою районною державною адміністрацією, встановлено, що було виготовлено сертифікат серії СМ №0096712 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Кролевецької районної державної адміністрації від 07.08.1996р. № 489 на право земельну частку (пай) в\~ САПТЗТ Україна розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кролевецькою районною державною адміністрацією членам САПТЗТ Україна 16.08.1996 року за №553, та був отриманий, про що свідчить підпис в колонці Підпис власника сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.21). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0096712, виданий на ім`я [PERSON] , втрачено, що вбачається зі змісту позовної заяви. [PERSON] померла [INFO] в\~ с.Мутин Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 28, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 18). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 43-44). З довідки Мутинського старостинського округу Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області від 04.11.2024 №14-10/230 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , а/з №28, на момент смерті проживала за адресою [ADDRESS] , зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] . Заповіт від її імені Мутинською сільською радою Кролевецького району Сумської області не посвідчувався (а.с.19). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] . Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент її\~ смерті проживав разом з нею за однією адресою, однак своїх спадкових прав не оформив. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори)\~ від 24.02.2025р. (а.с.40, 41). Відповідно до ст.ст. 529, 535 ЦК УРСР (1963 року) інші спадкоємці спадщину не прийняли. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с.Мутин Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 11 (а.с. 15). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14). З довідки Мутинського старостинського округу Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області від 04.11.2024 №14-10/231 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а/з №11, на момент смерті проживав за адресою [ADDRESS] , зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] , та її сином [PERSON] . Заповіт від його імені Мутинською сільською радою Кролевецького району Сумської області не посвідчувався (а.с.16). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] . Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент його смерті проживала разом з ним за однією адресою. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори)\~ від 24.02.2025р. (а.с.38, 39). Відповідно до ст.ст. 529, 535 ЦК УРСР (1963 року) інші спадкоємці спадщину не прийняли Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в\~ с.Литвиновичі Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 438 (а.с. 5). Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, про укладення шлюбу позивача (а.с.10,11,13). З довідки ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 21.12.2021 №16-10/263 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована в буд. [ADDRESS] , з 21.11.1996 року по 20.08.2021 року. На час смерті також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 26.11.2004 року по теперішній час (а.с.7). [PERSON] залишила заповітне розпорядження, за яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 6, 37). Після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Часовою Г.М. була заведена спадкова справа № 8/2022. у спадковій справі міститься заява від 17 січня 2022 року від імені дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, заява від 17 січня 2022 року від імені сина померлої [PERSON] про відмову від обов`язкової частки у спадщині. 15 березня 2023 року за реєстровими № 220, 221, 222 на ім`я спадкоємиці, що прийняла спадщину, були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, роз`ясненням приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Часової Г.М., інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори)\~ від 24.02.2025р. (а.с. 9, 35, 36, 37). Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] ,\~ однак вона не може оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0096712, спадщина була прийнята [PERSON] після смерті [PERSON] , та була прийнята [PERSON] після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»\~ від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим. документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку\~ спадкування. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в список осіб, які мають право на земельну частку (пай), на її ім`я було оформлено сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Україна», то вона набула право, спадщину прийняв [PERSON] після її смерті, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , і яке позивач може успадкувати після її смерті. Оскільки встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Україна» Кролевецького району Сумської області розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), тягнуть для позивача юридичні наслідки у вигляді права спадкування за заповітом, а в позасудовому порядку встановити це неможливо, і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.315 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що\~ порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Україна» Кролевецького (на даний час Конотопського) району Сумської області, розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Кролевецької міської територіальної громади, яке належало [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні позову. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до ст. ст. 529, 549 ЦК Української РСР (1963 року), ст. ст. 15, 16, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved