Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та утримання для дружини до досягнення дитиною трьох років. Заява обґрунтована тим, що позивач перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2022 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо через різні погляди на сімейне життя. Син повністю знаходиться на утримані позивача. Відповідач самоусунувся від утримання сина та дружини, грошових коштів не надає. Аліменти відповідач нікому не сплачує, фізично здоровий, працює офіційно будівельником та має стабільний високий дохід, тому має змогу платити аліменти на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина до 3 років. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох річного віку, тому ніде не працює, доходів немає. З урахуванням наведеного, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; а також на її утримання в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. ІІ. Клопотання, процесуальні дії у справі. 28 вересня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника, адвоката Ковальчука С.О. до суду надійшла заява, у якій він просить розглядати справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Наталюк Н.М. в судовому засіданні просить позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/7 частини заробітку(доходу) платника аліментів, щомісячно, а на утримання позивача в розмірі 1/9 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, оскільки відповідач створив іншу сім"ю, є батьком дитиної дитини. Цивільна дружина отримує тільки соціальні витрати на дитину, ніде не працює. Відповідач на даний час працює неофіційно. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02 листопада 2022 року, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Із витягу з реєстру територіальної громади (Малинська територіальна громада) №2022/000995970 від 04.11.2022 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.10.2022 року за №3-176, виданою Малинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] . Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працювати та виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дитини. Як вбачається з доданих документів, а саме акту про встановлення факту про спільне проживання від 18 березня 2024 року та свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] виданого 24 квітня 2024 року, відповідач дійсно має іншу родину. При цьому сторона позивача, вказуючи, що відповідач працює не офіційно, не повідомила суду про доходи, які отримує відповідач. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дитини та її потреби, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття; що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, суд вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача утримання для дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial