Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Т [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить стягувати\~з [PERSON] \~на його\~користь \~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку \~(доходу),\~але не\~менше 10\~000\~грн.\~щомісячно,\~починаючи з\~дня звернення\~до суду\~з даним\~позовом і\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~ Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 18.09.2011 позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Красносільської сільської ради, про що зроблений актовий запис № 6. У шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 29.06.2023 № 126/1080/23 шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з батьком. Відповідачка з листопада 2022 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Мати дитини, яка є здоровою та працездатною, є власником манікюрного салону в м. Вінниця, чистий дохід якого складає з її слів понад 50000,00 грн на місяць, а тому позивач вважає, що відповідачка зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 10000,00 грн на місяць. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив щомісячно стягувати з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. Позивач [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача, адвокат Шлапак В.С., в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, оскільки дитина проживає з позивачем [PERSON] та повністю перебуває на його утриманні, відповідачка участі в утриманні дитини не приймає. Заявлений позивачем розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що відповідач самовільно забрав дитину та чинить їй перешкоди у вихованні та його утриманні, не дає можливості спілкуватися з сином, не виконує рішення служби у справах дітей Бершадської міської ради у зв`язку з чим вона неодноразово викликала працівників поліції. Представник відповідачки, адвокат Рябокінь Р.П., заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є необгрунтовані. Позивач [PERSON] викрав дитину та не надає відповідачці можливості спілкуватися з дитиною. Позивачем не доведено, що відповідачка відмовляється утримувати свою дитину, а фактично вона позбавлена можливості спілкуватися та утримувати дитину, оскільки позивач не йде на контакт. Також позивачем не доведено доцільність стягнення аліментів в розмірі 10 000 грн. та не доведено, що відповідачка може сплачувати аліменти в зазначеному розміру. З огляду на вказане просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 22.05.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу №1678 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.05.2023 вбачається, що малолітній [PERSON] зареєстрований за місцем проживання батька в [ADDRESS] . Стороною позивача стверджувалося та не заперечувалося відповідачкою, що на даний час дитина проживає з батьком. Також судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який знаходиться на розгляді Бершадського районного суду Вінницької області. Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати малолітню дитину. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч.7, 8 ст.7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якого перебуває малолітня дитина та стосовно якого відсутні відомості про його доходи, а також відповідачки, щодо якої відсутні відомості про її непрацездатність, стан здоров`я, наявність у неї інших утриманців, наявність в неї на праві власності нерухомого майна, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач не надав доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довів спроможності відповідачки виплачувати аліменти на дитину у визначеній ним сумі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідачки аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial