Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

26 грудня 2023 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, у якому просить встановити факт прийняття позивачем\~ спадщини, що відкрилась після батька [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді 3/10 частини житлового будинку [ADDRESS] (далі Будинок-1). Визнати за нею право власності на цей Будинок-1 в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що за життя батькам позивача [PERSON] на праві приватної власності належали 7/10 частин Будинок-1 та [PERSON] на праві приватної власності належали 3/10 частин Будинку-1. У 1954 році батько позивача [PERSON] знявся з реєстрації у Будинку-1 та виїхав в Приморський край, в місто Лісозаводськ, наразі територія Російської Федерації. Мати позивача [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач успадкувала належні померлій 7/10 частин Будинку-1 з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] помер батько [PERSON] в місті Лісозаводськ Приморського краю, наразі територія Російської Федерації. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді 3/10 частини Будинку-1, належних померлому на праві приватної власності. Позивач фактичним вступом у володіння та управління цим спадковим майном таким чином прийняла спадщину після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Протягом усього дорослого життя позивач обробляла город та сад, утримувала\~ Будинок-1 у належному стані, тобто виконувала всі права та обов`язки по Будинку-1. У встановлений законом строк після смерті батька, позивач звернулася до Другої Шосткинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право спадщини на частину спадкового майна, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Додатково зазначила, що після смерті батька [PERSON] в будинку проживає сама, за будинком здійснює догляд, сплачує комунальні послуги, здійснює ремонт у будинку. (а.с.42) Представник відповідача Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, щодо рішення покладається на розсуд суду. (а.с.40) Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 06 жовтня 1952 року, місце реєстрації смт Вороніж Воронізький селЗАГС Шосткинського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 6 жовтня 1952 року зроблено відповідний запис за №110, і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.9) Так, із фотокопії свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 20 листопада 1982 року, місце реєстрації м. Шостка Сумської області міськЗАГС, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 20 листопада 1982 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей день складено відповідний актовий запис за №781, і після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] . (а.с.10) Відповідно, до фотокопії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 13 лютого 1978 року, місце реєстрації селЗАГС, смт Вороніж Шосткинського району Сумської області, [PERSON] померла [INFO] , у віці 55 років, про що 13 лютого 1978 року зроблено запис за №17. Місце смерті - смт Вороніж Шосткинського району Сумської області. (а.с.11) Із фотокопії свідоцтва про смерть виданого повторно 29 квітня 2020 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , місце смерті - Приморський край м. Лісозаводськ. (а.с.12) Відповідно до фотокопії інформаційних довідок виданих виконавчим комітетом Воронізького старостинського округу Шосткинської міської ради 27 вересня 2023 року за №1558, 1559, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] з 10.08.1953 по 11.02.1978, та [PERSON] з 10.08.1953 по 24.12.1954. (а.с.13) Відповідно до фотокопії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок смт Вороніж Сумської області виданого виконавчим комітетом міської (селищної) ради депутатів трудящихся міста (селища), селища 16 березня 1972 року, посвідчено, що 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Воронізької селищної Ради депутатів від 31 січня 1972 року. Вказані в цьому документі 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] зареєстрований в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації за [PERSON] та [PERSON] , та записаний в реєстрову книгу №3 за реєстровим номером 475. (а.с.14) Із фотокопії свідоцтва\~ про право власності на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори 27 липня 1979 року, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є дочка [PERSON] . Спадкове майно складається з 7/10 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .\~ (а.с.15) Із фотокопії витягу №1905 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого 22 листопада 2023 року адміністратором ЦНАП, вбачається, що [PERSON] \~ зареєстрована з 14.05.1968 за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16) Із фотокопії довідки, виданої Воронізьким старостинським округом Шосткинської міської ради Сумської області 22 листопада 2023 року за №1906, вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , станом на 27 березня 1983 року зареєстровані - [PERSON] , [INFO] . (а.с.17) Із фотокопії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] виготовленого 06.11.2023 КП «Шосткинське МБТІ» вбачається, що за цією адресою розташований житловий будинок, загальною площею 82,6 кв.м, що позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «А-1», та споруди - сарай, позначений в технічному паспорті літерою "Б", погріб, позначений в технічному паспорті літерою "В", ворота, позначені в технічному паспорті порядковим номером №1, огорожа, позначена в технічному паспорті порядковим номером №2. (а.с.18-20) Із фотокопії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Другої Шосткинської державної нотаріального контори Сумської області Бевз І.М. виданої 23 грудня 2023 року за №431/021-31, вбачається, що після [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. [PERSON] є дочкою [PERSON] . [PERSON] було відмовлено у прийнятті спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку з відсутністю у останньої правовстановлюючого документу на спадкове майно. (а.с. 22) Відповідно до змісту ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року (далі - ЦК УРСР в редакції 1963 року), діючої на час виникнення вказаних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.1 постанови від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час виникнення вказаних правовідносин, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або протягом шестимісячного терміну після його смерті проживав у спадковому домоволодінні. Факт продовження проживання спадкоємця у спадковому домоволодінні відразу після смерті спадкодавця є беззастережним доказом того, що спадкоємець своєчасно прийняв спадщину, тобто вступив в управління чи володіння спадковим майном. Зібраними доказами в справі підтверджено, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном з дня відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , оскільки з народження та до теперішнього часу проживала у Будинку-1, доглядала за Будинком-1, робила ремонт, порала город тощо. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] в цій частині\~ підлягає задоволенню, та вважає встановити факти прийняття [PERSON] як спадкоємцем першої черги за законом, спадщини після батька [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 за №435-IV (далі - ЦК України), право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.04.2011 по справі №3-18цс11, згідно із вимогами статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В цей же час законодавством, що діяло на час побудови будинку не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто, момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно із ч. 1 ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує як спадкоємець за законом на визнання за нею права власності на 3/10 частин нерухомого майна у порядку спадкування після померлого батька [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно оскільки не має правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Таким чином, перелічені докази логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави вважати, що в цій частині позов [PERSON] є обґрунтованим, тому суд вважає, що може бути визнано право власності на це нерухоме майно за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після батька. Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved