Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У червні 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі-ТОВ «Юніт Капітал») Тараненко А.І. звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 18 травня 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений договір кредитний договір №821198795 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 3N27S2YK 18 травня 2019 року о 10:24:27 год. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 14750,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідача, 18 травня 2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 14750,00 грн на його банківську картку [NUMBER] . 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ«Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому між сторонами договору факторингу № 28/1118-01 було укладено додаткові угоди № 19, 26, 27 якими продовжувався строк дії договору до 31 грудня 2021 року. Пунктом 2.1. договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №58 від 24 грудня 2019 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ«Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 59319,23грн. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу 05/0820-01. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод № 2 від 3 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820/01 від 5 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38168,74 грн. 6\~березня 2024\~року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права та вимоги. Відповідно до\~акту прийому-передачі\~Реєстру боржників\~за договором\~факторингу №06/03/24\~від 6\~березня 2024\~року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38168,74 грн. Позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за кредитним договором № 821198795 від 18 травня 2019 року, а саме 20 березня 2024 року відправив повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Враховуючи вищезазначене, просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 821198795 від 18 травня 2019 року у сумі 38168,74 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн. 7 лютого 2025 року відповідачем, через систему «Електронний суд» до суду направлено відзив\~на позовну\~заяву,в якому [PERSON] просить суд відхилити позов повністю або частково з наступних підстав: позивачем нараховано надмірні штрафні санкції та перевищено нарахування процентів. Умови кредитного договору передбачають нарахування пені у розмірі 1,3% за кожний день прострочення повернення заборгованості, це положення є несправедливим та порушує ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору, що погіршують становище споживача порівняно з чинним законодавством, можуть бути визнані недійсними. Порушено права на інформацію: п 3.8 договору містить положення, що Товариство не несе відповідальності за передачу третім особам та/чи незбереження даних позичальника. Це порушує ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», яка гарантує право на інформацію та її збереження, та Закон України «Про захист персональних даних». Також порушено строки позовної давності, відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності становить три роки. Строки позовної давності щодо стягнення неустойки не можуть бути скорочені угодою сторін, що передбачено ст. 267 Цивільного кодексу України. Якщо від дати виникнення заборгованості пройшло більше трьох років, позов має бути відхилений у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Крім цього зазначає, що заборгованість по кредитному договору № 821198795 від 18.05.2019 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був перепроданий тричі без її відома. Листи, або електронні листи з повідомленням про відступлення права вимоги, найменуванням, ідентифікаційним кодом юридичної особи вона не отримувала, так само, як і не отримувала листів щодо передачі її даних або кредитних зобов`язань третім особам від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», що є прямим порушенням її прав, також відповідач вказує на те, що вона відноситься до захищеної категорії громадян посилаючись на п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які звільнені від сплати штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань. 10 лютого 2025 року від представника позивача, через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі обгрунтовані наступним. Зазначає, що всі відсотки нараховано відповідно до кредитного договору та додаткових угод до нього. Також сторонами було погоджено, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк встановлений в договорі, зобов`язання позичальника за договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. Зазначає, що строк позовної давності, не пропущено, посилаючись на п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Вказує, що згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування» позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця, тобто про відступлення грошової вимоги. Не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги, а лише означає виконання боржника свого зобов`язання перед кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано. Щодо персональних данних позичальника, зазначає, що Реєстри прав вимоги в межах договорів факторингу містять інформацію, яка відповідно до законодавства України належить до таємниці фінансової послуги. Це положення закріплене в статті 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», де зазначено, що конфіденційна інформація, яка стосується фінансових послуг, не підлягає розголошенню без згоди відповідних осіб, крім випадків, прямо передбачених законом. У контексті договорів факторингу така інформація включає деталі щодо боржників, їхніх зобов`язань 9 квітня 2025 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. В обгрунтування зменшення позовних вимог представник позивача зазначив п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 821198795 від 18 травня 2019року у розмірі 14748,44 грн, судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 22 травня 2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про визнання позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 14748,44 грн, та клопотання про звільнення від сплати судових витрат. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2024 року позовну заяву передано для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва. 24 липня 2024 року справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року прийнято позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року позов залишено без руху. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 8 листопада 2024 року прийнято оновлену позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15 листопада 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву передано для розгляду за підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області. 16 січня 2025 року справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Банах-Кокус О.В. 20 січня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшлов відзив нв позовну заяву. Ухвалою Рокитнянського районного суду від 31 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 7 лютого 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 10 лютого 2025 року до суду від представника позивача, через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. Ухвалою Рокитнянського районного суду від 10 лютого 2025 року клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - задоволено, постановлено провадження у справі проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 9 квітня 2025 року до суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення позовних вимог. 5 травня 2025 року ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області заяву представника позивача про зменшення позовних вимог - задоволено, відкладено судове засідання на 22 травня 2025 року та надано відповідачу строк для подання відзиву. 22 травня 2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, та визнання позову відповідачем [PERSON] в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 14748,44 грн, також відповідачем подано заяву про звільнення від судових витрат. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення в справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 18 травня 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений договір кредитний договір №821198795 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 3N27S2YK. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 14750,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до п.1.3. кредитного договору кредит надається на строк 30 (тридцять) днів. Згідно із п. 1.4. нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 0,12 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору. В п. 4.2. Договору сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений в п. 1.3. договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4. цього договору процента ставка менша ніж 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною в п. 1.4.-1.5. Договору скасовуються з моменту їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,7% за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 14750,00 грн. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення від 18 травня 2019 року. Відповідно до електронного повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на картку відповідача 18 травня 2019 року перераховано 14750,00 грн. Встановлено, що позивач і відповідач уклали ряд додаткових угод. 17 червня 2019 року позивач і відповідач уклади Додаткову угоду, якою продовжено строк, на який був наданий Кредит за Договором № 821198795 від 18 травня 2019 року, на наступну кількість днів: тридцять. На дату укладення Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 17.06.2019, Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 процентів в день від суми Кредиту згідно даної Додаткової угоди. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», 17 червня 2019 року відповідач здійснила оплату нарахованих процентів у сумі 531,00 грн. 15 липня 2019 року позивач і відповідач уклади Додаткову угоду, якою продовжено строк, на який був наданий Кредит за Договором № 821198795 від 18 травня 2019 року, на наступну кількість днів: двадцять вісім. На дату укладення Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 17.07.2019, Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 процентів в день від суми Кредиту згідно даної Додаткової угоди. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», 15 липня 2019 року відповідач здійснила оплату нарахованих процентів у сумі 3510,64 грн та заборгованість по тілу кредита у сумі 0,36 грн. 14 серпня 2019 року позивач і відповідач уклади Додаткову угоду, якою продовжено строк, на який був наданий Кредит за Договором № 821198795 від 18 травня 2019 року, на наступну кількість днів: тридцять. На дату укладення Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 14.08.2019, Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,76 процентів в день від суми Кредиту згідно даної Додаткової угоди. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», 14 серпня 2019 року відповідач здійснила оплату нарахованих процентів у сумі 3761,90 грн та заборгованість по тілу кредита у сумі 0,90 грн. 13 вересня 2019 року позивач і відповідач уклади Додаткову угоду, якою продовжено строк, на який був наданий Кредит за Договором № 821198795 від 18 травня 2019 року, на наступну кількість днів: тридцять. На дату укладення Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 13.09.2019, Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,76 процентів в день від суми Кредиту згідно даної Додаткової угоди. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», 13 вересня 2019 року відповідач здійснила оплату нарахованих процентів у сумі 3362,70 грн та заборгованість по тілу кредита у сумі 0,30 грн. Встановлено, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому між сторонами договору факторингу № 28/1118-01 було укладено додаткові угоди № 19, 26, 27 якими продовжувався строк дії договору до 31 грудня 2021 року. Пунктом 1.2. договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №58 від 24 грудня 2019 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 59319,23грн. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу 05/0820-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод № 2 від 3 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820/01 від 5 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38168,74 грн. 6\~березня 2024\~року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно Реєстру\~боржників за\~договором факторингу\~№06/03/24\~від 6\~березня 2024року\~від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 68124,80 грн, з яких 14748,44 грн - прострочене тіло кредиту, 23420,30 грн - прострочені відсотки, 29956,06 грн - пеня, штраф. Позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за кредитним договором № 821198795 від 18 травня 2019 року, а саме 18 березня 2024 року відправив повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 24 червня 2023року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, про що 24 червня 2023 року зроблений актовий запис №344 Індустріальним відділом реєєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по тілу кредита за кредитним договором № 821198795 від 18 травня 2019 року у розмірі 14748,44 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступнного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Положеннями\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала кредитний договір №821198795 від 18 травня 2019року, однак умови договору порушила. Вказані обставини визнаються відповідачем, а відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачкою грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення, а тому підлягають до задоволення вимоги позивача з урахуванням зменшених позовних вимог, про стягнення заборгованості у розмірі 14748,44 грн, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з урахуванням зменшених позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань. Щодо клопотання відповідача про звільненні від судових витат В клопотанні від 22 травня 2025 року [PERSON] зазначила, що є вдовою військовослужбовця. На підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», має право на пільги, зокрема звільнена від сплати відсотків, пені та штрафів за кредит, що не були оформлені на житло чи транспорт. У зв`язку з погіршенням матеріального становища просить: звільнити від сплати витрат на правову допомогу представника позивача, оскільки ці витрати є неспівмірними з її можливостями також просить звільнити її від сплати судового збору відповідно до ст. 8 ЗУ«Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України, зважаючи на її соціальний статус і складне фінансове становище. Щодо звільнення\~від сплати\~судового збору\~на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року по справі №\~906/308/20 виснувала, щодо застосування пункту 1 частини першої статті 8 Закону «Про судовий збір», яка встановлює перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, визначивши, що положення цієї норми Закону можуть бути застосовані за загальним правилом як до позивача, так і до відповідача фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою. Відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Відповідно до ст.\~8\~ЗУ «Про\~судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести у своєму клопотанні доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплати ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Таким чином, єдиною підставою для розстрочення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони. Водночас, відповідачем не подано доказів того, що розмір судового збору у цій справі (2422,40 грн.) перевищує 5 відсотків розміру річного доходу відповідача - фізичної особи за попередній календарний рік. Таким чином, суд, не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги №22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» і ТОВ «Юніті Капітал», Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги Протокол погодження вартості послуг; свідоцтво на право зайняття адвокатскою діяльністю ТараненкоА.І.; додаткова угода № 5 від 6 березня 2024 року до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 6 березня 2024 року (до договору про надання правничої допомоги від №22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року) відповідно до якого послуги надано на загальну суму 5000,00грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В поданому до суду клопотанні відповідач просить звільнити її від сплати витрат правову допомогу, посилаючись на те що ці витрати є неспівмрними до її можливостей. Проаналізувавши справу на предмет її складності, враховуючи наявну сталу судову практику у таких спорах, встановлені судом обставини справи, кількість судових засідань, а також зміст та обсяг наданих адвокатом послуг і їх вартість, також, суд враховує, що дані матеріали подані в системі «Електронний суд», розгляд справи здійснювався за відсутності представника позивача, суд доходить переконання, що зазначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн є необґрунтованим, оскільки такий не відповідає критерію реальності адвокатських послуг. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованим розміром витрати позивача на професійну правову допомогу, наданих у цій справі - 2000,00 грн (вивчення матеріалів справи і складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір». В силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved