Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

У березні 2025 із позовом до суду звернулася [PERSON] , яка просила стягнути з [PERSON] на її користь 50% від понесених додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, на утримання дитини, що становить 14710 грн. Мотивувала тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері. Через хвороби дочки та необхідність пройти навчальні курси позивачка понесла додаткові витрати у сумі 29422,93 грн. Тому просить стягнути з відповідача половину вказаних витрат. Ухвалою суду від 11.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи здійснити у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши надані докази установив, [PERSON] , народилася [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження а.с. 3). [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] . За період з 01.09.2024 по 28.02.2025 загальний розмір заробітку [PERSON] складає 56 423,65 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2019 вирішено збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1100 (одна тисяча сто) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. [PERSON] та Вінницький технічний фаховий коледж в особі [PERSON] уклала договір про надання освітніх послуг загальноосвітніми навчальними закладами за рівнем позашкільної освіти 03.06.2024. Предметом договору стало здійснення навчання учня на курсах навчання з наданих освітніх послуг загальноосвітніми навчальними закладами за рівнем позашкільної освіти з математики та української мови. Загальна вартість освітніх послуг склала 5000 грн. [PERSON] за вказаним договором кошти сплатила у сумі 5000 грн. Також [PERSON] та Вінницький технічний фаховий коледж в особі [PERSON] уклала договір про надання освітніх послуг від 27.07.2024. Згідно договору фінансування навчання здійснюється на рахунок місцевого бюджету. Надані суду квитанції та рахуцнки відчать, що позивач купувала ліки та оплачувала медичні обстеження та послуги для [PERSON] , про те медичні документи, які свідчать про встанолдення діагнозу та визначення хвороби, призначення лікування медичними препаратами для лікування [PERSON] відсутні. Тому суд оцінює квитанції та рахунки як недостовірні докази і не приймає їх. Суд критично оцінює та не приймає як докази ксерокопії записів ( на а.с. 23- 24), оскільки відсутні джерела їх копіювання( невідомо з яких і належних кому документів зроблені ці копії) Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини, тобто виходять за межі звичайних витрат на дитину. Вказані правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається статтею 185 Сімейного кодексу України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення). Наявність таких особливих обставин повинна довести особа, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, у якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц, від 31.01.2020 у справі № 484/2230/17. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з нормами статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Надавши оцінку доказам, які надані позивачкою, суд дійшов висновку, що вона не довела ті обставини, що вказані додаткові витрати у розумінні ст. 185 СК України. Суд вважає, що позивач не надала доказі про те, що витрати на додаткове навчання обумовлені особливими обставинами, зокрема покликані розвивати здібності дитини, чи її таланти. Позивач не надала доказів про те, що витрати на купівлю лікарських засобів і медичного обстеження викликані тяжкою хворобою чи каліцтвом дитини у розумінні статті 185 СК України і не виходять за рамки звичайних витрат на утримання дитини. Суд вважає, що позивач не надала доказів понесення витрат пов`язаних з особливими потребами і тому в задоволенні позову належить відмовити. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач був звільнений від її сплати.

Outcome: dismissed