Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , 3-тя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] , під час спільного проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу, позивач народила доньку [PERSON] . Батьком дитини був відповідач [PERSON] . При первісній реєстрації народження дитини, відомості про батька дитини були записані зі слів матері, відповідно до ст. 135 СК України. 17.12.2024, за заявою відповідача про визнання батьківства, в актовий запис про народження дитини були внесені зміни, і зазначено батьком [PERSON] відповідача [PERSON] . На теперішній час донька сторін у справі є повнолітньою, але вона продовжує навчання на денній формі в КЗ «Запорізький медичний фазовий коледж» ЗОР. Згідно довідки від 22.01.2025, вона є студенткою 3-го курсу групи 922ЛД зі спеціальності 224 Технології медичної діагностики та лікування освітньо-професійної програми Лабораторна діагностика денної форми навчання освітньо-професійного ступеня фаховий молодший бакалавр. Термін навчання з 15.08.2022 по 30.06.2025. Хоча донька і навчається на бюджетній основі, її навчання пов`язане із значними витратами на придбання підручників, зошитів та канцелярських виробів. Предметами першої необхідності при навчанні на теперішній час є ноутбук, смартфон та інші гаджети, вартість яких є значною. Крім того, є необхідність у постійному поповненні рахунку мобільного зв`язку, а також у витратах на проїзд доньки до навчального закладу. До того ж донька потребує повсякденного харчування, придбання одягу та взуття, предметів гігієни, за неї позивачем сплачуються комунальні послуги. Донька навчається на денній формі навчання у зв`язку з чим не має можливості офіційно працевлаштуватися та отримувати доходи, отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на період навчання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі частини всіх видів доходів (заробітку) до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви. Ухвалою судді від 01 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи у судовому засідання на 28 квітня 2025 року, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Судове засідання, призначене на 28 квітня 2025 року, відкладено на 19 травня 2025 року, за клопотанням відповідача, яке ґрунтувалось на тому, що він потребує правничої допомоги та не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Судове засідання, призначене на 19 травня 2025 року, було відкладено на 11 червня 2025 року, у зв`язку з неявкою сторін у цій справі, у тому числі і відповідача. В судове засідання, призначене на 11 червня 2025 року, відповідач [PERSON] знову не з`явився. 19.05.2025 та 11.06.2025 електронною поштою надійшли листи по цій справі начебто від [PERSON] про відкладення судових засідань, які були призначені на ці дати, у зв`язку з тим, що він є діючим військовим та не має можливості бути присутнім при розгляді справи, оскільки виконує бойові завдання на Запорізькому напрямку. Між тим, вказані листи не підписані у встановленому порядку, ні власноручно [PERSON] , ні його електронним цифровим підписом. Відтак, адресанта вказаних листів судом не ідентифіковано. Враховуючи ті обставини, що відповідач тричі не з`явився у судове засідання, відзив на позов відповідачем не подано, а також зважаючи на ті обставини, що представником позивача адвокатом Мухіною Л.С. подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій зазначено, що вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, у заочному порядку. За відсутності учасників справи розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 199\~СК України\~передбачено,\~що якщо\~повнолітні дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями з актового запису про народження [PERSON] та копією свідоцтва про її народження, яке видано повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Матір`ю [PERSON] є позивач у справі [PERSON] . Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №930970-2021, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрована і позивач у справі, [PERSON] , що підтверджується копією її паспорта громадянина України. Вказані обставини свідчать про те, що повнолітня донька сторін у справі проживає разом із матір`ю. На даний час [PERSON] на бюджетній основі, на денній формі, навчається в КЗ «Запорізький медичний фазовий коледж» ЗОР. Згідно довідки від 22.01.2025, вона є студенткою 3-го курсу групи 922ЛД зі спеціальності 224 Технології медичної діагностики та лікування освітньо-професійної програми Лабораторна діагностика денної форми навчання освітньо-професійного ступеня фаховий молодший бакалавр. Термін навчання з 15.08.2022 по 30.06.2025. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс\~України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до Закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів судом мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем знаходження дитини. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак, під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, спільна дитина сторін у справі після досягнення повноліття продовжує навчатися у КЗ «Запорізький медичний фазовий коледж» ЗОР, на денні формі навчання, на безоплатній основі, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, відповідачем не було надано доказів на підтвердження обставин його участі в утриманні вже повнолітньої дитини, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується потреба повнолітньої дитини сторін у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання. Доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу своїй повнолітній доньці на час її навчання матеріали справи не містять. За таких обставин, судом встановлено, що донька сторін у справі досягла повноліття, але продовжує навчання на денній основі, та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, з яким вона не проживає, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, одягом та взуттям тощо. Такі витрати для забезпечення життєдіяльності дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни тощо, що потребує відповідних коштів. Оскільки донька сторін, навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має, у батьків наявний обов`язок утримувати спільну дитину на період її навчання та досягнення нею 23 - річного віку, то суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання його повнолітньої доньки на час її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. Частиною 9 статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У своєму позові [PERSON] заявила вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Разом із тим, на думку суду, позивачем не доведено заявлений нею до стягнення розмір аліментів. Так, зважаючи на ті обставини, що [PERSON] навчається на безоплатній основі, тобто її навчання не є оплатним, та з моменту подання позову до суду і до закінчення навчання у КЗ «Запорізький медичний фазовий коледж» ЗОР їй залишилося навчатися 3 місяці, що свідчить про те, що основні потреби доньки сторін у справі, зокрема, на підручники та гаджети, вже повинні були бути задоволені батьками до досягнення нею повноліття, то суд доходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача. Крім того, у своєму позові [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти до досягнення їх донькою 23-річного віку, проте такі вимоги суперечать вимогам ст. 199 СК України, оскільки право на утримання аліментів припиняється у разі припинення навчання, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання їх доньки, яка продовжує навчання, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у вказаному розмірі, судом враховано, що відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я суду не надано, як і не надано відповідачем доказів відсутності у нього можливості утримувати свою повнолітню доньку на період її навчання. Ознайомившись безпосередньо в суді із позовною заявою та її змістом, що підтверджується відміткою на відповідній заяві, яка наявна в матеріалах справи, відповідач жодного разу у судові засіданні не з`явився, відзиву на позов не подав, як і не подав доказів на спростування доводів, які викладені у позові. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.

Outcome: partial