Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 13 103,10 гривень заборгованості за кредитним договором № 129197 від 25 січня 2024 року. Вимоги обґрунтовано тим, що 25 січня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії №129197, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6 000,00 гривень. 12 липня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали договір факторингу №12072024 відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" право вимоги за договором № 129197 від 25 січня 2024 року. Згідно із договором відступлення прав вимоги борг відповідача перед новим кредитором становить 13 103,10, з яких: за тілом кредиту 8 000,00 грн, за відсотками 4702,10 грн, комісією 401,00,00 грн. Цю заборгованість відповідач не погасив ні первісному, ні новому кредитору. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13 103,10 грн, а також суму судових витрат у справі. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 29 квітня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за підтвердженою в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України адресою за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 21 травня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві вказав, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач про розгляд справи по суті належним чином був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.01.2024 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" договір про споживчий кредит №129197, підписавши який відповідач підтвердив, що ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, ознайомився з умовами укладення договору, графіками платежів з повернення та сплати відсотків за користування кредитом, погоджується з викладеним та зобов`язується виконувати умови договору. \~ \~ \~ \~Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахувало [PERSON] суму кредиту, з врахування списання комісії, в загальній сумі 6000,00 гривень, що підтверджується наданою АТ КБ "ПриватБанк" на виконання ухвали суду випискою по картковому рахунку відповідача. Право вимоги за цим договором про споживчий кредит №129197 перейшло до позивача на підставі договору факторингу №12072024 від 12.07.2024. Відповідач у повному обсязі та належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 24 лютого 2025 року заборгованість відповідача становить 13103,10 грн, з яких 8000,00 гривень прострочена заборгованість по тілу, 4702,10 гривень прострочена заборгованість за нарахованими відсотками та 401,00 гривня комісії, що стверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №129197. Заявлена у позові сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000,00 гривень та по відсотках в розмірі 4702,10 грн узгоджується з умовами кредитного договору та не виходить за його межі. Разом із цим, судом встановлено невідповідність умовам договору заявленої суми заборгованості по комісії. До стягнення позивач заявив заборгованість по комісії в загальній сумі 401,00 грн. Така сума відповідає сумі заборгованості, зазначеній у сформованій ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" відомості про щоденні нарахування та погашення. Разом з цим, п.2.5. договору про споживчий кредит №129197 від 25.01.2024 визначено, що комісія за надання кредиту складає 2 000,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Сума (загальний розмір) кредиту становить 8000.00 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 6000.00 грн на рахунок позичальника; у розмірі 2000,00 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. (п.2.2.1) Отже, з аналізу вищевказаних умов договору, заборгованість за комісією у відповідача відсутня, так як погашена за рахунок кредиту. Посилання позивача на п.2.4 Договору, як на підставу нарахування заборгованості по комісії, до уваги не приймаються, оскільки спростовується дослідженням цього пункту, який не містить визначеної умови, за якою до позичальника застосовується знижений або стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав та мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та відсотків. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 96,94 % таких вимог. До стягнення представник позивача також заявив 7 000,00 гривень витрат на професійну правову допомогу. На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, укладений між адвокатом АБ "Тараненко та Партнери" та ТОВ «Фінансова Компанія "ЕЙС»; Додаткову угоду №5 від 04.05.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025, згідно якого АБ "Тараненко та Партнери" надало послуги, визначивши загальну ціну 7000 грн. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. Окрім положень цієї норми слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved