Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

позивачі звернулися до суду з вказаним позовом в якому просили визнати право власності за: [PERSON] на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; [PERSON] на частину цього житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; [PERSON] на частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; виділити в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належить позивачам та встановити спосіб користування відповідною часткою земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог послалися на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1994 вони та відповідач є співвласниками будинку у [ADDRESS] . На даний час між ними виникають суперечності та сварки щодо володіння та користування будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також з приводу користування земельною ділянкою. Житловий будинок та будівлі розміщені на земельній ділянці площею 0,71 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства та числиться за [PERSON] . Ухвалою судді від 21.10.2021 позовна заява прийнята до розгляду та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.06.2024 по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза та земельно-технічна експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 19.11.2024 на адресу суду з Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта від 11.11.2024 №728/729/24-24 та ухвалою суду від 20.11.2024 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 11.12.2024 по справі була призначена додаткова судова будівельно-технічна експертиза та земельно-технічна експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 15.01.2025 ухвалою суду клопотання завідувача Чернігівського відділення КНІСЕ Усенко О.В. від 07.01.2025 задоволено та погоджено строки проведення експертизи понад три місяці. 04.03.2025 на адресу суду з Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист завідувача відділення від 25.02.2025 №345/2195-4-24/24 про повернення ухвали суду від 11.12.2024 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи без виконання. 09.04.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду спрвви повідомлені належним чином. У судовому засіданні представник позивачів адвокат Приходько С.О. враховуючи висновок експерта, просив здійснити поділ житлового будинок [ADDRESS] між позивачами та відповідачем відповідно до запропонованого експертом варіанту та визначити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований будинок відповідно до запропонованого експертом варіанту. Також просив стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила здійснити поділ будинку та порядок користування земельною ділянкою між ними та відповідачем відповідно до запропонованого експертом варіанту. Коли експерт оглядав будинок та пропонував варіанти, то відповідач з усім погоджувався. Доступ до води відповідач має, ніхто не чинить йому перешкоди у користуванні майном, а взагалі він не живе у цьому будинку, а інколи навідується. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо необхідності розподілу будинку, однак мав зауваження, які не були враховані експертом, зокрема щодо порядку користування водою. Він хотів би, щоб експерт запропонував іще варіанти, але не має коштів, щоб оплатити додаткову експертизу. З вимогами про стягнення понесених позивачами судових витрат та витрат на адвоката не погодився. Заслухавши пояснення сторін та представника позивачів адвоката Приходька С.О., дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1. ч.2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна. Виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У відповідності до норм ст.120 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1994, виданого органом приватизації при дослідно-виробничому господарстві ім.Свободи згідно з розпорядженням (наказом) від 28.02.1994 №53, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 06.11.1999 підтверджується зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] (а.с.12). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.03.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17). Згідно технічного паспорту житловий будинок з цегли, має загальну площу 115,2 кв.м, веранда з дерева - площа 13 кв.м, сарай з черепашника площею 34,3 кв.м (а.с.14-16). З довідки Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області №150-9 від 10.06.2021 вбачається, що за домоволодінням [ADDRESS] числиться земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства 0,71 га за [PERSON] (а.с.18). Згідно геодезичної\~зйомки земельної\~ділянки,визначено, що площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (діл. [ADDRESS] , становить 0,4343 га, площа земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , становить 0,1524 га, площа земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , становить 0,2218 га (а.с.99-103). Судом встановлено, що експертом запропоновано один варіант поділу будинку та користування земельною ділянкою. Інших експертних досліджень у справі не проводилось. Відповідач не скористався своїм правом на проведення експертного дослідження з приводу визначення експертном інших варіантів поділу будинку, у разі незгоди із запропонованим. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже суд вважає за можливе здійснити виділ часток сторін в натурі згідно варіанту розподілу Висновку експерта №728/729/24-24 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівського відділення Київського НДІСЕ від 11.11.2024. Даний варіант виділення нерухомого майна враховує інтереси сторін і є оптимальним, що не приведе до більшого ускладнення існуючих правовідносин та сприятиме ефективному використанню нерухомого майна. Також сторони дійшли згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою на якій розташований спірний будинок відповідно до часток співвласників згідно запропонованого експертом висновку: 1-му співвласнику частки пропонується земельна ділянка площею 3257 м?, графічно зображена в додатках 5, 6 як багатокутник, заштрихований лініями синього кольору, межі та проміри між поворотними точками позначено на схемі; в тому числі сервітут 127 м?, позначений на кресленні рожевим кольором, для проходу та проїзду до городу 2-м співвласником, а 2-му співвласнику частки пропонується земельна ділянка площею 1086 м?, графічно зображена в додатках 5, 6, як багатокутник, заштрихований лініями зеленого кольору, межі та проміри між поворотними точками позначено на схемі. При виділі позивачам частки, яка перебувала в спільній частковій власності, належні їм на праві власності часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , набуває статусу окремого об`єкту нерухомого майна в силу приписів ч.3 ст.364 ЦК України і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Приймаючи до\~уваги,\~що сторони\~дійсно є\~співвласниками об`єкта\~нерухомого майна,\~позивачі виявили\~бажання виділити\~належні їм\~частки в\~натурі в\~окремий об`єкт\~нерухомого майна\~та є\~технічна можливість\~такого виділення,\~що підтверджується\~відповідним висновком\~експерта,\~а також\~враховуючи погодження позивачів із запропонованим варіантом виділу згідно висновку експерта та відсутності інших варіантів, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження при розгляді судом даного спору, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані з проведенням експертиз. За приписами ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК УКраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих При зверненні до суду позивачами сплачено судовий збір в сумі 2724 грн. Згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, згідно пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] . За таких обставин, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, а відповідач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що позивачам слід компенсувати судовий збір в загальному розмірі 2724 грн за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи. Частиною 6 ст.139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів; У матеріалах справи наявні ухвала суду про призначення судової експертизи, акт здачі - приймання висновку експерта та докази її оплати у загальному розмірі 29\~533,92 грн. Кожен з позивачів сплатив по 9844,64 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій. Відмова у відшкодування судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішенням (особливо, якщо судом враховано відповідний висновок експертизи як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, "підриває" конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права. Узв`язку\~з задоволенням\~позовних вимог,\~витрати позивачів\~на проведення\~експертизи в\~розмірі 29\~533,92 грн підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Крім того, представником позивачів подано клопотання про долучення до справи ордеру, договору на надання правничої допомоги від 19.10.2022, опис виконаних робіт та розрахунок гонорару від 14.10.2024, квитанції про сплату витрат на правничу допомогу у розмірі 30\~000 грн, тобто кожен позивач сплатив по 10\~000 грн. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу, та врахуваши з цього приводу заперечення відповідача, суд виходить з того, що до позовної заяви додані договори-доручення про надання правничої допомоги від 16.08.2021 з додатками до договорів у виді розрахунків витрат на правничу допомогу від 17.08.2021 за представництво інтересів в суді першої інстанції, яка становить 10\~000 грн кожного, а всього 30\~000 грн. Разом з тим, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку про зменшення понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу з 30 000 грн до 15 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів по 5 000 грн на кожного.

Outcome: approved