Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Зміст позовних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що 06.01.2024 між ТОВ\~«Укркредит Фінанс»\~та [PERSON] укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1327-2490 за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст.13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор, для підписання кредитного договору №1327-2490 від 06.01.2024, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; знижена ставка - 2,50% в день; стандартна ставка 2,50% в день. Дата повернення кредиту 31.10.2024 року. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 24.03.2025 утворилась загальна сума заборгованості 127500 грн, яка складається з: 15000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 112500 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списано заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 52500 грн. 00 коп. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача суму заборгованості 75000грн. 00 коп., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 15000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 60 000,00 гривень. Також просили стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,00 грн.. Стислий виклад позиції сторін : Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідачу [PERSON] надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, за зареєстрованим місцем проживання, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 17.05.2025 року. Додатково відповідач повідомлявся на електронну пошту, ухвала суду отримана 29.04.2025 (а.с.54-55). Процесуальні дії у справі: Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області 28.04.2025 відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без судового засідання та повідомлення сторін, на підставі наявних у матеріалах справи даних. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи може проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 06.01.2024 між ТОВ «Укркредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1327-2490 (а.с.11-18) за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який разом із правилами надання споживчих кредитів (а.с.19-29) складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А9704. З довідки ТОВ «Укркредит Фінанс» встановлено, що позивач здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії № 1327-2490 від 06.01.2024 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на картковий рахунок [PERSON] у сумі 15000 грн. 00 коп, який позичальник вказав у п.12 кредитного договору. (а.с.30-32,33). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1327-2490 від 06.01.2024 року\~встановлено, що [PERSON] станом на 24.03.2025 року має непогашену заборгованість в розмірі 127500 грн. 00 коп., яка складається з: 15000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 112500 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. (а.с. 34-36). Однак кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списано заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 52500грн. 00 коп. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача суму заборгованості 75000 грн 00 коп, що складається: з - 15000 грн. 00 коп.\~прострочена заборгованість за кредитом, - 60000 грн. 00 коп.\~прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 06.01.2024 між ТОВ «Укркредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1327-2490 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який разом із правилами надання споживчих кредитів (а.с.11-18) складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 2.2. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. на таких умовах: строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка 2,50% в день. Як встановлено, з довідки наданої позивачем, ТОВ «Укркредит Фінанс» здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1327-2490 від 06.01.2024 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на картковий рахунок [PERSON] у сумі 15000 грн. 00 коп.. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч.1 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про відкриття кредитної лінії № 1327-2490, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в результаті чого відповідач отримав кредитні кошти. Підписуючи договір відповідач погодився з усіма його умовами, в тому числі із процентами за користування кредитними коштами. Жодних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2\~ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договорами не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, зокрема тілом кредиту. У позовні заяві позивач просить стягнути тіло кредиту за договором відкриття кредитної лінії № 1327-2490 в сумі 15000.00 грн. Таким чином, у відповідача за тілом кредиту наявна заборгованість за договором № 1327-2490 в сумі 15000.00 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначає таке. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані в межами строку дії кредитного договору. За договором кредитної лінії № 1327-2490 від 06.01.2024 року позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками, з врахуванням списання частини заборгованості за ініціативою позивача в розмірі 60000 грн за період 06.01.2024 року по 31.10.2024рок. Разом з тим, судом встановлено, що\~стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023 року, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% . Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~набрав чинності 24.12.2023 року. Кредитний договір № 1327-2490 укладений між сторонами 06.01.2024 року, тобто після внесення змін до\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.5\~ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, умова укладеного між сторонами Кредитного договору, передбачена п. 1.4.1 Договору щодо встановлення денної процентної ставки 2,5% від суми кредиту у порядку ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемною, оскільки договір укладений всупереч вимогам закону про граничний розмір денної процентної ставки. З урахуванням викладеного, заборгованість за відсотками за укладеним між сторонами кредитним договором підлягає зменшенню, і таку слід стягнути, виходячи із норм\~Закону України «Про споживче кредитування»\~із розрахунку 1% денної процентної ставки в сумі 45000,00 грн (15000х1/100х300). Відповідачем не доведена сплата процентів за договором в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за кредитним договором № 1327-2490 від 06.01.2024 року сума нарахованих процентів за період 06.01.2024 року по 31.10.2024 року в сумі 45000 грн відповідачем не погашена. За таких обставин, суд вважає доведеним позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1327-2490 від 06.01.2024 року в загальній сумі 60000 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 15000 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 45000 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Судовий збір, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 60000 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1937,92 грн (2422,40 х 60000 грн/75000), що пропорційно задоволеним позовним вимогам. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 60000,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15000,00 грн, 45000 грн відсотки за користуванням кредитом. Згідно статті 141 ЦПК України\~судовий збір та інші витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1937, 92 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial