Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. В квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 27 квітня 2012 року уклав шлюб з відповідачкою. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спочатку подружнє життя складалось добре, але через наявність різних поглядів на подружнє життя та ведення спільного побуту між ними почали виникати постійні непорозуміння та конфлікти. Стосунки погіршилися настільки, що з вересня 2023 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не цікавляться життям один одного. На даний час між ними відсутні такі складові сім`ї як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків подружжя. Шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні їх розлучення. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 квітня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 237 (а.с.10). \~ \~ \~ \~Подружжя має спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.9,11).. Позивач вказує, що подружні відносини припинені, сім`я фактично розпалась з вересня 2023 року, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають. У відповідності до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексуУкраїни\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відноси, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Відповідачка після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище не змінювала. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Згідно із ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено 1211,20 горн. судового збору за подання позовної заяви до суду, а отже з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 605,60 горн. та з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір у розмірі 605,60 горн.

Outcome: approved