Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 05.06.2025 року заявник звернувся в порядку окремого провадження до Тисменицького районного суду про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обґрунтовує тим, що він є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . На випадок своєї смерті баба склала заповіт, за яким все її майно заповіла заявнику. Спадщину після смерті баби заявник прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, оскільки містяться розбіжності у прізвищі бабусі та заявника, то з метою застосування пільгової ставки при реєстрації права на нерухоме майно, просив встановити факт того, що заявник є онуком померлої. ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи. Заявник в судовому засіданні просив встановити факт того, що він є онуком померлої [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є батьком заявника, померла є його матір`ю. У свідоцтві про народження [PERSON] матір записана з прізвищем « [PERSON] », однак в подальшому при оформленні документів що посвідчують особу, посадовими особами установ були допущені описки в написанні прізвища матері. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 09.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявника та заінтересованої особи. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.12.1963 року Рошнівською сільською радою, батьками [PERSON] , який народився [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.1990 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району вказано, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.02.1991 року, будинковолодіння по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 10.01.2020 року №16, видана [PERSON] про те, що померлий [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] по момент смерті. На день його смерті разом із ним проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , 1942 року народження, син [PERSON] , 1963 року народження, онук - [PERSON] , 1990 року народження (а.с.10). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину від 06.11.2021 року спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.3). В матеріалах справи міститься заповіт, складений 21.12.2022 року, за яким [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким усе своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося заповіла своєму онукові [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.2024 року Тисменицькою міською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] померла (а.с.3). З довідки № 10 від 31.01.2025 року, виданої Милуванським старостинським округом №5 Тисменицької міської ради вбачається, що бабуся [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На момент її смерті разом із нею проживали, були зареєстровані і продовжують проживати - син [PERSON] , 1963 року народження, невістка [PERSON] , 1970 року народження, онук [PERSON] , 1990 року народження. Заповіт від імені померлої [PERSON] , яка померла [INFO] посвідчувався у Милуванському старостинському окрузі 21.12.2021 року (а.с.8). З постанови приватного нотаріуса Колтун Б.М. від 30.05.2025 року вбачається про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо підтвердити ступінь споріднення заявника та його бабусі (а.с.12). Свідок [PERSON] , яка є матір`ю заявника, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] була її свекрухою, однак з невідомих для неї причин у прізвищі свекрухи та її сина є розбіжність у одній букві. V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п.п. 174.2.1 п. 174.2. ст. 174 ПК України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою, якщо успадковуються членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення. Підпункт 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вислухавши показання свідків, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви з огляду на нижчевикладене. Заявник звертається до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що він є онуком померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , прізвище якої у свідоцтві про народження батька заявника [PERSON] в графі «Мати» вказане як « [PERSON] », натомість у заповіті та свідоцтві про смерть вказано прізвище матері - « [PERSON] ». Метою встановлення вищевказаного факту є застосування податкової пільги при оформленні спадщини, тобто, для реалізації передбаченого ст. 174 ПК України права на застосування нульової ставки податку при отриманні спадщини, яку заявнику залишила бабуся. Отже, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає доведеним факт родинних відносин, міжонуком [PERSON] ем та бабою [PERSON] . Відтак, заяву слід задовольнити. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п.п. 174.2.1 п. 174.2. ст. 174 ПК України,

Outcome: approved