Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

28.12.2023 [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовної заяви зазначив, що з 23.08.2007 він перебував у шлюбі з [PERSON] . Вони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки у нього з відповідачкою не склалися, з червня 2019 року вони почали мешкати окремо один від одного, але діти залишилися з ним. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11.10.2021 їх шлюб був розірваний. Після розлучення діти залишилися разом з ним, а відповідачка місця свого перебування не повідомила. Через російську збройною агресією він разом з дітьми був вимушений виїхати з с. Левківка Чугуївського району Харківської області, та був зареєстрований з дітьми як внутрішньо переміщені особи в [ADDRESS] . На цей час діти повністю перебувають на його утриманні, він займається їх навчанням, вихованням, фізичним та духовним розвитком. Водночас, відповідач їх залишила, своїх батьківських обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере будь-якої участі у вихованні дітей. Вважав, що відповідач свідомо і тривало нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо їх дітей, що свідчить про підставу для позбавлення її батьківських прав. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.02.2024. 21.02.2024 за клопотанням позивача підготовче засідання відкладено до 26.03.2024. 04.03.2024 від представника третьої особи Пономаренко Л. А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечувала. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.03.2024 витребувано від Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, як органу опіки та піклування, висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , та підготовче засідання відкладене на 09.05.2024. 09.05.2024, 07.06.2024 підготовче засідання відкладене. 10.07.2024 у зв`язку з зайнятістю судді Бібіка О. В. в іншому кримінальному провадженні, підготовче засідання відкладено до 13.08.2024. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного із відрядженням судді Бібіка О. В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 11.07.2024 № 2117/0/15-24 "Про відрядження судді Зміївського районного суду Харківської області Бібіка О. В. до Червонозаводського районного суду м. Харкова для здійснення правосуддя", 18.07.2024 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.07.2024 справу прийнято в провадження судді Овдієнка В. В. Продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 19.09.2024. 13.08.2024 від начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області за вих. № 01-32/301 від 02.08.2024 надійшло рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради від 30.07.2024 № 192 "Про залишення без розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] ". 19.09.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача підготовче засідання відкладено на 29.10.2024. 25.09.2024 від представника третьої особи Пономаренко Л. А. через систему "Електронний суд" надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 29.10.2024 позивач подав клопотання про витребування доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.10.2024 за клопотанням позивача витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про всі перетини державного кордону України [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , яка має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , у період з 2021 року, з зазначенням контрольно-пропускних пунктів та на кордоні з якою країною, та підготовче засідання відкладене на 29.11.2024. 01.11.2024 та 11.11.2024 до суду надійшла витребувана інформація. 29.11.2024 підготовче засідання відкладено за клопотанням позивача [PERSON] на 10.01.2025. 10.01.2025 ухвалою суду витребувано від: Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та підготовче засідання відкладено на 20.02.2025. 20.02.2025 за клопотанням позивача [PERSON] відкладено підготовче засідання на 02.04.2025. 12.03.2025 від Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] 02.04.2025, 02.05.2025 за клопотаннями позивача [PERSON] відкладено підготовче засідання, востаннє на 04.06.2025. 27.05.2025 представник служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Корчагіна М. В. долучила до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Зміївської міської ради від 13.05.2025 № 01-14/1534. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16:30 годину 04.06.2025, та того ж дня судовий розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення про час і місце судового розгляду учасників справи. 26.06.2025 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] засобами телефонного зв`язку повідомив про неможливість прибуття до суду та просив проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи Пономаренко Л. А. надіслала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Корчагіна М. В. у заяві від 18.02.2025 просила проводити розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення в інтересах дітей. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] з 27.06.2001 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). Даними довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 70 від 22.01.2024 підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 24). Даними копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Даними копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). З довідок від 27.04.2022 № 6317-7001010838, № 6317-7001011564, № 6317-7001011830 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, вбачається, що позивач [PERSON] разом неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мають місце проживання як внутрішньо переміщені особи: [ADDRESS] (а. с. 5, 8, 11). З рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11.10.2021 по справі № 621/2053/21, що набрало законної сили 10.11.2021 вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 23.08.2007 по 11.10.2021. Крім того, у рішенні зазначено, що діти проживають з позивачем (а. с. 17, 18). Крім того, Зміївським районним судом Харківської області від 25.11.2024 по справі № 621/2549/24 було ухвалено заочне рішення, яким стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи стягнення з 10.07.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З характеристик, наданих класним керівником Костянтинівського ліцею Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] навчаються в ліцеї з 2023 року. Батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню та навчанню дітей, підтримує зв`язок з ліцеєм та класним керівником. Мати [PERSON] не бере участі у вихованні дітей (а. с. 12, 13). Згідно акту обстеження фактичного проживання від 01.11.2023 за № 16-01-09/130, складеного комісією у складі: старости Костянтинівського старостинського округу Конюшенко Ю. В. , депутата старостинського округу Легкою А. Г. та кур`єра старостинського округу [PERSON], у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , постійно з 21.03.2022 по теперішній час, у зв`язку з бойовими діями, проживає родина внутрішньо переміщених осіб: батько [PERSON] , 1984 року народження, діти [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2016 року народження. Сім`я постійно проживає по теперішній час. Батько виховує дітей один. Розлучений. Офіційно не працевлаштований, має випадкові заробітки та виплати ВПО. Діти-школярі, навчаються в Костянтинівському ліцеї на достатньому рівні. Завжди охайні, доглянуті, чемні, регулярно відвідують сільську бібліотеку. За місцем проживання для дітей створено всі належні умови для проживання та навчання. В будинку чисто, тепло, опалення пічне і газове, є водогін; продукти харчування у достатній кількості. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] виконує батьківські обов`язки у повній мірі (а. с. 14). Згідно листа старости Костянтинівського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 16-01-09/131 від 01.11.2023, [PERSON] , [INFO] , постійно проживає без реєстрації на території старостинського округу за адресою: [ADDRESS] (має статус внутрішньо переміщеної особи - довідка ВПО № 6317-7001010838 від 27.04.2022), та має склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] (довідка ВПО № 6317-7001011564 від 27.04.2022), дочка [PERSON] , [INFO] (довідка ВПО № 6317-7001010830 від 27.04.2022). Сім`я постійно проживає за даною адресою з 21 березня 2022 року по теперішній час (а. с. 15). З інформації начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 19-75098/18/24-Вих від 30.10.2024, № 19-77197/18/24-Вих від 06.11.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , у період з 17.09.2021 по 13.10.2021 перетинала державний кордон України, востаннє 13.10.2021 о 12:31 здійснила виїзд з території України (а. с. 77-84). Рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 192 від 30.07.2024 заяву [PERSON] про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку з недостатністю доказів невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей та неможливістю повідомити її належним чином про розгляд даного питання на засіданні комісії, а також залишено [PERSON] право на повторне звернення з відповідною заявою (а. с. 53-55). Краснокутською селищною радою Богодухівського району Харківської області 10.03.2025 прийнято висновок, який містить відомості про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований відсутність можливості з`ясувати ставлення матері до дітей, а також встановити з нею зв`язок (а. с. 124-129). Водночас, рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 01-14/1534 від 13.05.2025 затверджено висновок органу опіки та піклування Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований відсутністю з боку матері турботи про виховання дітей, піклування про фізичний, духовний та моральний стан, що порушує права дитини, отже не може виконувати свої обов`язки щодо виховання дітей (а. с. 176, 177). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантовано право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша та друга статті 155 СК України). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивачем надано докази, якими підтверджується, що відповідач [PERSON] тривалий час умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина та малолітньої дочки відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25.11.2024 (справа № 621/2549/24) відсутні підстави для ухвалення нового рішення про стягування аліментів. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 19).

Outcome: approved