Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

14.02.2025\~до Тиврівського\~районного суду\~Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний Банк\~"РАДАБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «АБ «Радабанк» прострочену заборгованість по ліміту овердрафту, встановленого на платіжну карту, у загальній сумі 12 301,61 гривень, що складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 5000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 7 301,61 грн., а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.01.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» та [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на офіційному сайті позивача (https://www.radabank.com.ua/storage/files/bank/docsbank/dkbo-fo-01012025.pdf) та надано ліміт овердрафту на суму 5 000,00 грн. \~ \~ \~ \~На виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо встановлення Відповідачу ліміту Овердрафту у сумі 5000,00 грн. на поточний рахунок (на платіжну карту міжнародних платіжних систем відповідача, яка надана йому у відповідності до Заяви) позивач виконав у повному обсязі. Відповідачем прострочені строки виконання грошових зобов`язань. \~ \~ \~ \~Станом на 04.02.2025 за ним існує прострочена заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 5000,00 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 7301,61 грн. Загальна сума заборгованості за Договором 12\~301,61 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Вказану ухвалу 24.02.2025 було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення, 28.02.2025 вручено особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 56). Відповідач у встановлені судом строки правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи. 19.01.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» та [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на офіційному сайті позивача (https://www.radabank.com.ua/storage/files/bank/docsbank/dkbo-fo-01012025.pdf) та надано ліміт овердрафту на суму 5000,00 грн. (а.с.13-24). 19.01.2022\~позивач та\~відповідач шляхом\~акцептування Банком\~пропозиції клієнта\~уклали Договір\~відповідно до\~умов Заяви (а.с.11-12). Так, відповідно до умов заяви [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні із тарифним планом "Зарплата-Вільна" та наданням кредиту у формі овердрафту на споживчі потреби у розмірі 5000 рн. Як вбачається з умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "АБ "Радабанк" (далі Договір), у відповідності до п. 2.4., в межах цього договору Банк пропонує надання послуг щодо надання овердрафтів для клієнтів. Договір вважається укладеним після отримання Банком від Клієнта письмової заповненої та підписаної Заяви-згоди/Заяви на приєднання (в електронній або паперовій формі), оплати послуг Банку згідно діючих тарифів, якщо така оплата встановлена Банком, та підписання заяви працівником банку, уповноваженим на це відповідно до посадових повноважень та довіреностей (п.3.3. Договору). Клієнт здійснює доступ до RB24 через мережу Internet, використовуючи мобільний застосунок RB24/ мобільний застосунок HOST (п.9.3. Договору). Під час здійснення розрахунків та інших дій за допомогою RB24 використовуються електронні документи та повідомлення, форми яких встановлюються Банком відповідно до вимог Національного банку України, які підписуються електронним підписом Клієнта у вигляді ОТП. Для автентифікації підписувача електронного документу застосовується електронний підпис. В Банку застосовуються ЕП у вигляді ОТП, згенерованого системою RB24 та направленого за допомогою SMS-повідомлення на номер Фінансового телефону Клієнта (п.9.9., 9.10 Договору). Відповідно до п. 10.13. Договору банк має право встановлювати нульовий ліміт овердрафту з настанням остаточного терміну повернення та закрити ліміт овердрафту взагалі при настанні будь-якої при настанні будь-якої з перелічених нижче відкладальних обставин з наступним повідомленням про це клієнта шляхом відправки повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначений клієнтом в заяві-згоді/заяві оформлення послуги/заяві на приєднання або в іншій заяві, передбаченій цим договором: зокрема, несплата клієнтом будь-якої суми, яка підлягає сплаті на користь банку відповідно до цього договору та/або невиконання або неналежне виконання клієнтом будь-яких інших обов`язків за цим договором. Згідно умов надання та обслуговування овердрафту для клієнтів, які обслуговуються в рамках зарплатних проектів банку та власників пенсійних карток АТ "АБ "Радабанк", термін дії овердрафту складає 12 місяців з можливістю пролонгації. Дострокове повернення овердрафту може відбуватись за ініціативою клієнта, а також на вимогу банку у випадках, передбачених договором. (а.с. 25-26). Випискою по рахунку № [NUMBER] підтверджується видача овердрафту [PERSON] (а.с.38-39) , а випискою по рахунку № [NUMBER] (а.с.38-39) банком підтверджується рух коштів та нарахування простроченої заборгованості по овердрафту, які були надані позивачем клієнту у формі овердрафту з лімітом у сумі 5000,00 гривень на споживчі кредити з датою погашення ліміту овердрафту 06.06.2022 на платіжну картку міжнародних платіжних систем на умовах, які зазначені в Умовах надання та обслуговування овердрафту для клієнтів, які розміщений на офіційному сайті позивача (https://www.radabank.com.ua/storage/files/pryvatnymosobam/docs-po/archive-publicni-dogovori-dlia-privatnix-osib/dkbo-fo-24122021-1.pdf) та в тарифах на розрахункове обслуговування платіжних карток (а.с.27-28): у межах пільгового періоду (за його наявності) 0,01%; за межами пільгового періоду - 42% (пільговий період 30 днів); на прострочену заборгованість - 55%. Обов`язковий мінімальний платіж - 7%. Отже, на виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо встановлення [PERSON] ліміту овердрафту у сумі 5 000,00 грн. на поточний рахунок (на платіжну карту міжнародних платіжних систем відповідача, яка надана йому у відповідності до Заяви) позивач виконав у повному обсязі. Відповідачем прострочені строки виконання грошових зобов`язань. Відповідно до звіту щодо направлення електронного листа-вимоги 19.12.2022 клієнту [PERSON] надіслано текстове повідомлення електронний лист-вимога, відповідно до якого банк через неналежне виконання умов договору вимагає протягом 7 днів сплатити заборгованість за кредитним договором №75322/ФКР510/33 від 19.01.2022, яка станом на 19.12.2022 склала 6767,64 грн, з яких: прострочений кредит - 5000,00 грн, прострочені проценти - 1767,64 грн (а.с. 29). Як вбачається із розрахунку заборгованості та виписками по рахунку , відповідач не виконав вимогу банку від 19.12.2022 про сплату заборгованості та банк продовжив нарахування процентів по 04.02.2025 (а.с. 30-42). \~ \~ \~ \~Станом на 04.02.2025 за [PERSON] існує нарахована банком прострочена заборгованість за договором в сумі 12301,61 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 7301,61 грн. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~положень ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639\~ЦК України\~передбачено,\~що договір\~може бути\~укладений у\~будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно із ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, який відповідає вимогам цивільного законодавства, що висуваються до договорів такого типу, на виконання умов укладеного договору кредитодавцем здійснено встановлення кредитного ліміту на рахунок позичальника, яким він скористався в повному обсязі. Таким чином, кредитний договір є укладеним. Отже, кредитодавцем виконано свої зобов`язання за кредитним договором. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 12301,61 грн., з яких 5000,00 грн - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту; 7301,61 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем за лімітом овердрафту, оскільки він проведений відповідно до умов кредитного договору в межах строку кредитування. Водночас щодо розрахунку заборгованості за відсотками суд зазначає таке. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) викладено правовий висновок, який суд враховує згідно з положенями ч. 4 ст. 263 ЦПК України, а саме: відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як встановлено\~судом,19.12.2022 банк надіслав відповідачу вимогу про сплату протягом 7 днів заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Тобто, банком пред`явлено до позичальника вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати процентів. Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 1050 ЦК України та висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, з 19.12.2022 припинилось право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Станом на 19.12.2022 заборгованість відповідача за кредитним договором №75322/ФКР510/33 від 19.01.2022 склала 6767,64 грн, з яких: прострочений кредит - 5000,00 грн, прострочені проценти - 1767,64 грн. Саме ця сума, на переконання суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №75322/ФКР510/33 від 19.01.2022 в сумі 6767,64 грн, з яких: прострочений кредит - 5000,00 грн, прострочені проценти - 1767,64 грн. Розподіл процесуальних витрат. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 13.02.2025 №11557 (а.с.46). Інших судових витрат не заявлено. Зважаючи на висновок суду про часткове задоволення позовних вимог в процентному співвідношенні складає 55,01%, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1332,56 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial