Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

В квітні 2025 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 16.09.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1311. В обґрунтування вимог зазначила, що з 16.09.2011 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені, оскільки між сторонами зникло взаєморозуміння, взаємоповага, довіра. Спільного господарства сторони не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного просила розірвати шлюб. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 15.05.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований 16.09.2011, актовий запис №1311, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 16.09.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.10.2012) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.02.20220). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до ст. 112 СК України необхідно розірвати, а позов задовольнити. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved