Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

13.03.2025 представник позивача, адвокат Дворська Альона Русланівна, звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення у системі «Електронний суд», що зареєстрований судом 14.03.2025, обґрунтовуючи тим, що 25.08.2020 [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру\~ юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022) з метою отримання банківських послуг, шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500838232, якою вона запропонувала банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. 25.08.2020 банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання кредиту № 500838232 від 25.08.2020. У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 25.08.2020 між АТ «СЕНС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, із наступними основними умовами: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 300994,23 грн; процентна ставка 23,00 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 72 місяців; дата повернення кредиту 26.08.2026; порядок повернення кредиту графік платежів: до 18 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 7742.51 грн, загальна кількість платежів 72, для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок [NUMBER] , відкритий у банку. Позичальник отримав кредит, що підтверджується меморіальним ордером №986633 від 26.08.2020 №\~ UA 373003460000029097500838232 та № UA 483003460000022031001756519, але позичальник не виконала взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за угодою № 500838232 від 25.08.2020, яка становить 342 249,01 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 262 707,75 грн та заборгованість по відсотках - 79 541,26 грн. Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості у розмірі простроченого боргу, але відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті. Тому, просила у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь «СЕНС БАНК» заборгованість за договором у розмірі 342249,01 грн та судові витрати у справі: 4106,99 судовий збір, 26913,65 витрати на професійну правничу допомогу. 24.03.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.04.2025 09:00 год. 23.04.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 15.05.2025 09:30 год., за клопотанням представника відповідачки для реалізації права на подання заяв щодо спору. 15.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2025 -11:00 год. Представник позивача, адвокат Дворська Альона Русланівна, у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 26.06.2025 подала до суду клопотання, у якому зазначила, що відповідачкою частково визнано позовні вимоги, обставини, викладені в позовній заяві не заперечені, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася, тому просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки, адвокат Мочинський Анатолій Романович, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 30.06.2025 подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи провести без участі відповідачки та її представника, 15.05.2025 у підготовчому засіданні позов визнав частково та зазначив, що відповідач не буде подавати відзив на позовну заяву, а свої заперечення проти позову він зазначить у судовому засіданні та письмових поясненнях. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які маютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Встановлено, що АТ «Сенс Банк» є правонаступником АТ «Альфа-Банк», що підтверджується даними статуту АТ «Сенс Банк» в редакції, затвердженій протоколом № 2/2022 від 18 серпня 2022 року позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 18 серпня 2022 року (а.с. 71-76). 25.08.2020 [PERSON] вернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, підписала оферту на укладення угоди про надання кредиту №500838232, яка є невід?ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 10). Оферта містить умови споживчого кредиту№500838232: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 300994,23 грн; процентна ставка- 23,00 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 72 місяців(розділ І Оферти). Згідно із п. 2 Оферти, дата повернення кредиту 26.08.2026, для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок [NUMBER] , відкритий у банку. Згідно із п. 3 Оферти кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором №501189751 від 26.09.2019, розмір - 300994,23 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Усі відносини, що не врегульовані угодою, [PERSON] запропонувала врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в угоді, і є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.com.ua. У вищевказаній оферті [PERSON] було запропоновано визначити у додатку № 1 до цієї угоди, що є невід`ємною частиною угоди, детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної стави; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Зі змісту оферти також вбачається, що АТ «СЕНС БАНК» прийнято пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту №500838232 від 25.08.2020 з вищенаведеними умовами та вказаний акцепт було отримано останньою у дату складання цієї оферти. Отже, [PERSON] та АТ «СЕНС БАНК» своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток №1 до укладеної між сторонами угоди про надання кредиту №500838232від 25.08.2020 (а.с. 11). Також, з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що він підписаний сторонами та за кредитним договором №500838232 від 25.08.2020 узгоджено суму кредиту 300994,23 грн, проценту ставку23,00%, строк кредитування 72 міс, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 23%, загальні витрати за кредитом 557460,22 грн (а.с. 12). З додатку №1 та паспорту споживчого кредиту (11, 12) вбачається порядок повернення кредиту, а саме визначено графік платежів: до 18 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 7742.51 грн, загальна кількість платежів 72. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом у анкеті-заяві підтвердила укладення між нею та банком договору, на умовах викладених в публічній пропозиції. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Проставленням підписів на вказаних документах відповідачка [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, кредитний договір №500838232 від 25.08.2020\~ між АТ «СЕНС БАНК» та [PERSON] підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 25.08.2020 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Встановлено, що АТ «СЕНС БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором №500838232 від 25.08.2020 у повному обсязі та перерахував [PERSON] кредитні кошти у розмірі 300994,23 грн на її рахунок [NUMBER] , відкритий у банку, що підтверджується копією меморіального ордеру №986633 від 26.08.2020 (а.с. 13). Вказані обставини визнаються відповідачкою, а відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи (а.с. 49, 50-58) вбачається, що АТ «СЕНС БАНК» направив відповідачці вимогу №2849825 від 12.02.2025 про усунення порушень та належне виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 500838232 від 25.08.2020,\~ що підтверджується списком згрупованих відправлень Укрпошта Експрес та описом вкладення у цінним лист, у якій банк повідомив розмір боргу, попередив про необхідність його повернення, протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги та попередив про подання позову до суду в разі невиконання даної вимоги, проте, вимога залишена без виконання. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Також, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц та від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 59-60), вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №500838232 від 25.08.2020 не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 09.09.2024 становить 342 249,01 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 262 707,75 грн та заборгованість по відсотках - 79 541,26 грн, що також підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 25.08.2020 по 09.09.2024 (а.с. 14-38). Також, з доданих до позовної заяви виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості (а.с. 14-38, 59-60) вбачається, що [PERSON] користувалася наданими банком коштами, знімала кредитні кошти, погашала заборгованість по тілу кредиту та відсоткам, але з порушенням строку та розміру мінімальних платежів, що було неналежним виконанням умов договору. Вказані обставини відповідачкою не спростовані та свого контррозрахунку, який би спростовував доводи позивача щодо суми боргу, до суду не надала. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачкою грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення, а тому, позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором №500838232 від 25.08.2020 у розмірі 342249,01 грн, є обґрунтованою. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданих позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. П. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц). Представник позивача, на підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви додала копію договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладений між АТ «СЕНС БАНК» та АО «СмартЛекс», копію довіреності № 023783/25 від 03.02.2025 на представництво інтересів АТ «СЕНС БАНК» адвокатом Дворською А.Р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11645/10 від 29.07.2024 адвоката Дворської А.Р. (а.с. 61. 62, 63-70). Згідно п. 3.1. Договору замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у такому розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн, за отримання рішення суду 225 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7, 85%. Згідно п. 3.3. Договору визначено, що з метою розрахунку винагороди, сторони встановлюють наступний порядок обміну документами: 3.3.1. щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, замовник надає виконавцю звіт про результати погашеної заборгованості боржників, що надійшли на рахунки замовника згідно з формою, викладеною в додатку № 4, в порядку розділу 12 цього договору. У випадку виникнення зауважень замовник та виконавець зобов`язані їх врегулювати протягом 2 (двох) робочих днів. 3.3.2. На підставі отриманого звіту про результати погашеної заборгованості боржників виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів надає замовнику підписані та завірені печаткою виконавця два екземпляри акта прийому передачі наданих послуг згідно форми додатку № 5 та рахунки фактури на оплату наданих послуг за цим договором на паперових носіях під розпис або надсилає замовнику в електронному вигляді через сервіс електронного документообігу. 3.3.3. Замовник не пізніше трьох робочих днів від дати отримання документів згідно пункту 3.3.2. цього договору має підписати їх, завірити печаткою та один екземпляр кожного документу направити виконавцю або надіслати виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання акту. Підписаний сторонами акт прийому передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надані послуги. 3.3.4. У разі непідписання та/або ненадання відмови від підписання актів прийому передачі наданих послуг протягом трьох робочих днів з дати отримання їх замовником, такі акти вважаються погодженими та підписаними сторонами. 3.3.5. Винагорода сплачується у національній грошовій одиниці шляхом безготівкового перерахування замовником на поточний рахунок виконавця, вказаний в договорі. Однак, даний договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 не містить інформації про справу №357/3410/25, де відповідачем є [PERSON] , та доказів приймання-передачі послуг, як це передбачено умовами договору, до суду не надано. У порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України, у матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт та розрахунок заявлених витрат на правничу допомогу в даній справі. Також, будь-яких інших доказів того, що позивач поніс або має понести витрати на правничу допомогу у зв`язку зі зверненням до суду саме з даним позовом і розглядом даної справи, та у заявленому розмірі 26913,65 грн, матеріали справи не містять. Крім того, слід зазначити, що такий вид правової допомоги, як отримання рішення суду фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права і не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов?язані з розглядом справи по суті спору. Отже, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності між позивачем АТ «СЕНС БАНК» та АО «СмартЛекс» домовленості щодо розміру гонорару адвоката у цій справі, порядку та строків його оплати, прийняття відповідних послуг і їх обсягу, що є підставою для відмови у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст.\~ 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 4106,99 грн (а.с. 9), тому, суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати у розмірі 4106,99грн.

Outcome: partial