Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Авдєєнко В.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] з 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму в розмірі 37177,49 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову із щорічною індексацією відповідно до закону. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у справі №607/9224/21 стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 всіх доходів платника, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2021 та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач вказане рішення суду належним чином не виконує, приховує розмір своїх доходів, отриманих за межами України, що призводить до порушення прав та охоронюваних законодавством інтересів неповнолітніх дітей. Відповідач з 23.03.2023 проживає в Канаді. При визначенні твердої суми аліментів в розмірі 37177,49 грн. позивач керувалась тим, що це 1/3 частка від середньомісячного розміру заробітної плати для різноробочих в Канаді у провінції Альберто у 2025 році, яка складає 24 канадських долари за годину роботи згідно з повідомленням, оприлюдненим на офіційному сайті Уряду Канади в мережі Інтернет, помноженим на 40 годинний робочий тиждень, 4 тижневий місяць та офіційний курс канадського долара до гривні, встановлений НБУ. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.03.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.03.2025 суд отримав відзив на позов, у якому представник відповідача [PERSON] позов просить задовольнити частково, а саме стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі мінімального гарантованого розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Твердження позивача, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності, оскільки після березня 2023 року матеріальне становище відповідача суттєво погіршилось, він втратив роботу в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» та живе на власні заощадження, та позичені кошти, йому матеріально допомагають мати, друзі та діаспора українців закордоном, як безробітному. Зараз він перебуває у пошуках роботи, вчить для цього безкоштовно іноземну мову. Також, починаючи з листопада 2023 року відповідач не отримує пенсії в Україні. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданим Тернопільським відділом ДВС Тернопільської області від 28.02.2025 у позивача станом на 28.02.2025 відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Слід зазначити, що відповідач є інвалідом 3 групи з дитинства, а також у відповідача на утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] [INFO] від іншого шлюбу та батько [PERSON] [INFO] , який є інвалідом 3 групи. Також позивачем не доведено, що відповідач дійсно працює різноробочим в Канаді, отримує відповідні доходи та має можливість сплачувати аліменти у розмірі 37177,49 грн. Просить врахувати, що у січні 2025 року [PERSON] придбала нову квартиру 72,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] , орієнтовна вартість якої складає 4000000 грн., що свідчить про задовільне матеріальне становище та можливість утримувати дітей на рівні з батьком. Крім того, позивач у прохальній частині позову просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, у той час як аліменти з відповідача уже стягуються на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у справі №607/9224/21, що свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту. 27.03.2025 суд отримав відповідь на відзив, у якій на спростування доводів сторони відповідача представник позивача [PERSON] вказує на те, що відповідач не втратив роботу, а звільнився за власним бажанням, про що свідчить посилання в наказі №1808-ос від 18.08.23 на ст. 38 КЗпП України, як на підставу звільнення. Відповідач не лише відмовився від одержання пенсії, у зв`язку з чим йому припинили її виплачувати, але й повернув всю суму отриманої пенсії за весь період її одержання, що свідчить про наявність у відповідача високих доходів. Вказані обставини встановлені постановою Тернопільського апеляційного суду від 04.12.2024 по справі №607/9224/21. Крім того, в підтвердження своїх доводів про відсутність у відповідача роботи з березня 2023 року останній не надав жодних доказів, як і доказів того, що він отримує допомогу від діаспори за кордоном чи що живе на власні заощадження або допомогу батьків. Позивач визнає, що 28.01.2025 вона придбала 2 кімнатну квартиру для свого проживання та дітей сторін по справі, оскільки відповідач не забезпечив дітей житлом, не бере жодної участі у їх матеріальних витратах, вихованні, а лише сплачує аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, чого однозначно не вистачає на утримання дітей та їх повноцінний розвиток. Позивач була вимушена позичити чималі кошти у своїх батьків та друзів для придбання вказаної квартири, оскільки було заявлено позов про виселення її та дітей сторін з квартири у межах справи №607/11193/24. Розрахунок про відсутність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів складений державним виконавцем без урахування доходів відповідача, які він отримав за кордоном, оскільки державному виконавцю така інформація не відома і вона в розрахунок ним не бралась. Відповідач сплачує лише прожитковий мінімум на дітей, а не 1/3 від всіх його доходів, роблячи лише видимість виконання судового рішення, однак не забезпечує виконання судового рішення у повному обсязі. Також, відповідач не надав доказів перебування на його утриманні батька. Більше того, відповідач у відзиві стверджує, що саме батьки йому допомагають жити за кордоном, а не він батькам. Відповідач не надав будь-яких доказів утримання своєї малолітньої дитини від іншого шлюбу, та доказів того, що його нова дружина і дитина проживають разом із ним за кордоном. Крім того, інвалідність відповідача жодним чином не обмежує його можливість працювати та утримувати своїх дітей, адже відповідач не надав суду докази, що внаслідок інвалідності йому встановлена заборона працювати або він потребує особливих умов праці, які складно виконати, а пропозиція такої роботи на ринку праці істотно обмежена. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 12.06.2025 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 12.06.2025 щодо задоволення позовних вимог заперечив частково з підстав, наведених у відзиві на позов. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 11.00 год. 17.06.2025, в яке учасники справи не з`явились. Дослідивши докази, суд встановив такі обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у справі №607/9224/21, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше одного прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягувати з 26 травня 2021 року і до досягнення кожним з дітей повноліття. Цим рішенням суду, зокрема встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2008\~року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року у справі №607/2922/21. В цьому шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах складеним старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Кацан А.Б. при примусовому виконанні виконавчого листа №607/9224/21 виданого 08.07.2021 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше одного прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягувати з 26.05.2021 і до досягнення кожним з дітей повноліття, станом на 31.12.2024 за боржником наявна переплата аліментів в розмірі 85,64 грн, станом на 30.05.2025 - переплата 119,64 грн. Відповідно до наказу КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» від 18.08.2023 №1808-ОС [PERSON] , лікаря-кардіолога спеціалізованого кардіологічного відділення з блоком інтенсивної терапії для хворих на інфаркт міокарда та гострою серцевою патологією, звільнено з роботи 18.08.2023 на підставі ст.38 КЗпП України (за власним бажанням). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України від 26.09.2024 №1900-0503-8/47007, [PERSON] припинено виплату пенсії по інвалідності з 01.11.2023, згідно з його заявою від 23.09.2024. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 08.12.2022, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», 28.01.2025 за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,4 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 28.01.2025 приватним нотаріусом Магдич О.О. Згідно з висновком оцінювача ТОВ «Кайрос+» Голуба Т.О., вартість вищевказаної квартири станом на 19.12.2024 складає 1470000,00 грн без врахування ПДВ. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 19.03.2025 спеціалістами Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей за адресою [ADDRESS] , у квартирі тривають ремонтні роботи. Для дітей відсутні умови для проживання. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.01.2025 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. В силу вимог частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 2, 3\~статті 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1\~статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом частини 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.09.2018 у справі №486/466/18 зазначив, що право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та положення\~статті 192 Сімейного кодексу України,\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3\~ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1\~ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів визначається судом з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених судом. При цьому, право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014). Встановлено, що між сторонами у справі виник спір з приводу зміни способу стягнення аліментів на спільних дітей сторін, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у справі №607/9224/21. Обґрунтовуючи підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач посилається на факт проживання відповідача з березня 2023 року в Канаді та розраховує розмір аліментів із середнього заробітку різноробочого в Канаді у провінції Альберта у 2025 році. На підтвердження власних доводів позивач надає роздруківку із вебсторінки Національної служби зайнятості Канади, у якій вказано розмір (низький, середній, високий) погодинної оплати різноробочого у провінції Альберта. Представник відповідача у відзиві не заперечує проживання відповідача у Канаді, проте вказує на те, що він не працює, живе за рахунок заощаджень та отримує допомогу від матері, друзів та української діаспори. Наявними у справі доказами ці доводи відповідача не спростовані. Отже, без наявності належних доказів того, що відповідач працює різноробочим у канадській провінції Альберта, а відтак його дохід є не меншим, ніж вказаний у наданій позивачем роздруківці з сайту Уряду Канади, суд вважає такі доводи позивача припущенням. Із клопотанням про витребування будь-яких доказів сторона позивача до суду не зверталась, зокрема, про отримання доказів працевлаштування відповідача у Канаді та розміру отриманого ним доходу, в порядку міжнародного співробітництва. Сам по собі факт проживання відповідача в Канаді не свідчить про покращення його матеріального стану з часу присудження йому стягуваних аліментів рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у справі №607/9224/21. Відповідач просить врахувати, що він є інвалідом третьої групи, та на його утриманні перебуває його батько, також інвалід третьої групи, та неповнолітній син від іншого шлюбу. Проте, вказаних обставин відповідачем не доведено. Свідоцтво про народження дитини та пенсійне посвідчення батька відповідача, самі по собі, не є достатніми доказами перебування вказаних осіб на утриманні відповідача. За положеннями частини другої статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Суд враховує, що впродовж 2024 2025 років, на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у справі №607/9224/21, орган ДВС нараховує, а відповідач належно сплачує 6392,00 грн. аліментів щомісяця, що складає по 3196,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму) на кожну дитину (вище наведений відповідний розрахунок державного виконавця про заборгованість по аліментах). Позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що заробітки (доходи) відповідача є такими, що дозволяють стягнути з нього аліменти в розмірі більшому мінімального рекомендованого на кожну дитину. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Відтак, зважаючи на передбачене законом право позивача на зміну способу стягнення аліментів, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог, шляхом зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2021 у цивільній справі №607/9224/21, з 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, на тверду грошову суму в розмірі 6392,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні решти позовних вимог позивача належить відмовити, так як обставини, із якими пов`язувались ці вимоги, позивачем не доведені. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову\~визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже ціна позову у даній справі становила 223064,94 грн (37177,49 грн. х 6 місяців), а судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 2230,65 грн (1% від 223064,94 грн). У зв`язку із тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст.141 ЦПК України,\~із відповідача в дохід держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути 383,52 грн (6392,00 грн / 37177,49 грн х 2230,65 грн) судового збору. Решту витрат по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial