Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтава з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: державний нотаріус третьої Полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Тетяна Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просив визнати за [PERSON] у порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] у порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/8 частини квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] у порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/12 частини будинку [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказувала, що [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] та матір?ю [PERSON] . Через чотири місяці, а саме [INFO] померла [PERSON] , яка була матір?ю [PERSON] . Станом на 09 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (донька та мати) проживали разом та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась з такого нерухомого майна: -квартира [ADDRESS] . Згідно рішення Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 04.07.2008 року (справа № 2-1040/08) померлій [PERSON] належало 1/3 частини квартири. -квартира [ADDRESS] , а саме 3/4 належали [PERSON] . На підставі договору міни, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] від 03.06.2008 року, посвідченого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори (ДНК) Ратушняк Н.I. та зареєстрованого в реєстрі за №5-1586 вказаними особами отримано у власність квартиру [ADDRESS] . Частки покупців становлять1/2 кожному на підставі договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 10.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Огир Л.В. -будинок [ADDRESS] . Померлій [PERSON] належало 1/2 частина домоволодіння, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16.01.2002 року між [PERSON] та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Дашівською В.М. Оскільки [PERSON] на час укладення договору перебувала у шлюбі, то її частка 1/2. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Відповідно до ст.1261 ЦК України та ст. 1268 ЦК України спадкоємцями після смерті [PERSON] є її мати - [PERSON] , її чоловік - [PERSON] , її син - [PERSON] . Частки кожного в силу вимог ст. 1267 ЦК України є рівними, а отже 1/3. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкове майно визначається такими чином: -квартира [ADDRESS] за сином [PERSON] рахується 1/9, за чоловіком [PERSON] - 1/9, за матір?ю [PERSON] - 1/9; -квартира [ADDRESS] за сином [PERSON] рахується 1/4, за чоловіком [PERSON] - 1/4, за матір?ю [PERSON] - 1/4; -будинок [ADDRESS] за сином [PERSON] рахується 1/6, за чоловіком [PERSON] - 1/6, за матір?ю [PERSON] - 1/6. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини заявою від 27.05.2008 року після свої матері на користь свого батька [PERSON] , отже частки розподіляються між двома спадкоємцями та являють такими: -квартира [ADDRESS] за чоловіком [PERSON] - 2/9, за матір?ю [PERSON] - 1/9; -квартира [ADDRESS] за чоловіком [PERSON] - 1/2, за матір?ю [PERSON] - 1/4; -будинок [ADDRESS] за чоловіком [PERSON] - 1/3, за матір?ю [PERSON] - 1/6. Через чотири місяці померла [PERSON] , а саме [INFO] , а отже після її смерті відкрилась спадщина у складі квартири [ADDRESS] , яка складала 4/9 частини (за рішення Ленінського районного суду м. Полтави мала 1/3 та 1/9 після смерті своєї доньки [PERSON] 1/3+1/9=4/9); квартири [ADDRESS] , яка складала 1/4 (після смерті своєї померлої доньки [PERSON] ); будинок [ADDRESS] , яка складала 1/6 (після смерті своєї померлої доньки [PERSON] ). Отже, в силу ст. 1266 ЦК України спадкоємцями в рівних частинах: син [PERSON] -1/2 частини спадкового майна та внук [PERSON] - 1/2 частини спадкового майна. Окрім того, згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, з урахуванням належних [PERSON] частин спадкового майна, її син (відповідач [PERSON] ) та внук (позивач [PERSON] ) за законом мають отримувати право власності. Так, позивач мав отримати право власності на квартиру [ADDRESS] в частині, що дорівнює 2/9, квартирі [ADDRESS] в частині, що дорівнює 1/8, будинку [ADDRESS] в частині, що дорівнює 1/12. Однак, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 07.04.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., зареєстровано за № 544 є [PERSON] . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 14.05.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., зареєстровано за № 792 є [PERSON] . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач та відповідач звертались до державного нотаріуса, проте отримали відмову, що й зумовило звернення до суду. Ухвалою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтава від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (суддя Сініцин Е.М.). 03.02.2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Пономаренко В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунуванні якого вказувала, що заперечують щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач не надав жодного доказу, що підтверджують обставини в позовній заяві. Після смерті його матері [PERSON] , остання також прийняла спадщину після смерті своєї доньки та сестри позивача - [PERSON] . Таким спадковим майном, позивач [PERSON] визначив 2/9 частини у квартирі [ADDRESS] ; 1/8 частину у квартирі [ADDRESS] ; 1/12 частини будинку [ADDRESS] . Також, позивач [PERSON] вказує, що нібито на час смерті [PERSON] та [PERSON] , квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині відповідно до свідоцтва про право власності від 11.04.1995 року за №643, виданого відділом приватизації житла ПТРЗ та рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04.07.2008 року. Квартири [ADDRESS] , належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі договору міни, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] 03.06.1998 року, посвідченого державним нотаріусом першої полтавської державної нотаріальної контори Н.І. Ратушняк зареєстровано в реєстрі №5-1586 (зареєстрований в ПП БТІ «Інвентаризатор» 04.06.1998 року за реєстровим написом №15515), а також на підставі договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 10.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. зареєстровано в реєстрі за №2459 (зареєстрований в ПП БТІ «Інвентаризатор» 06.09.2004 року за реєстровим записом №15515); Будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частині відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 16.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Дашівською В.М. зареєстровано в реєстрі №80 (зареєстровано в ПП БТІ «Інветаризатор» за реєстровим записом №87). Разом з тим, дане твердження позивача не підтверджується жодними документами. Після смерті батька [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту, який залишив на ім`я [PERSON] батько [PERSON] . Вказаним нотаріусом було заведено спадкову справу №59128180. В той же час, [PERSON] не набув ніяких спадкових прав, оскільки як з`ясувалося будь-яке спадкове майно на яке він претендував відсутнє, і його батьки [PERSON] та [PERSON] , а також бабуся [PERSON] розпорядилися всім, що їм належало ще за свого життя. Необхідно вказати, що перед смертю батько [PERSON] зізнався йому, що правовстановлюючі документи на одну із квартир, будинок були відсутні бо вони розпорядилися всім майном разом із [PERSON] та [PERSON] ще за час свого життя. Цю розмову [PERSON] сприйняв як те, що батько просто перебуває у тяжкому стані у зв`язку із своїм діагнозом, а на його свідомість і сприйняття оточуючого світу впливають ліки, а тому той щось плутає. Разом з тим, ці обставини стали очевидними коли [PERSON] намагався прийняти спадщину після батька. Стало очевидним і зрозумілим той факт, чому протягом такого тривалого часу після смерті мами [PERSON] понад 10 років батько [PERSON] не оформлював права на спадкування. Зокрема, квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] було продано з оформленням відповідних документів, а будинок [ADDRESS] було продано батьками і отримано грошові кошти, та видано нотаріально посвідчену довіреність покупцям, щоб вони самостійно здійснили переоформлення права власності. 15.07.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в обґрунтуванні якого вказував, що заперечує щодо задоволення позовних вимог. Позивачем не надано жодного належного, достовірного та допустимого доказу. [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] за договором купівлі - продажу та відповідачу не було відомо про наявність будь-яких спорів між власниками. Жодних прав відповідач не порушив. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Бугрія В.М. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави цивільну справу прийнято до провадження. \~ \~ \~ \~12.09.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в обґрунтуванні якого вказувала, що заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованим та безпідставним. Позивачем не надано жодного належного, достовірного та допустимого доказу. [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] за договором купівлі продажу та відповідачу не було відомо про наявність будь-яких спорів між власниками. 30.05.2023 року ухвалою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 28.02.2024 року ухвалою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави зупинено провадження по цивільній справі до набрання законної сили судового рішенням у господарській справі № 917/135/24. 07.02.2025 року ухвалою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави поновлено провадження по цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили відмовити у задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву де просили розглядати справу у їх відсутність. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає у задоволенні позову відмовити. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] та матір?ю [PERSON] . Через чотири місяці, а саме [INFO] померла [PERSON] , яка була матір?ю [PERSON] . Станом на 09 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (донька та мати) проживали разом та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась з такого нерухомого майна: - \~ \~ \~ \~ квартира [ADDRESS] . Згідно рішення Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 04.07.2008 року (справа № 2-1040/08) померлій [PERSON] належало 1/3 частини квартири. - \~ \~ \~ \~ квартира [ADDRESS] , а саме 3/4 належали [PERSON] . На підставі договору міни, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] від 03.06.2008 року, посвідченого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори (ДНК) Ратушняк Н.I. та зареєстрованого в реєстрі за №5-1586 вказаними особами отримано у власність квартиру [ADDRESS] . Частки покупців становлять1/2 кожного, на підставі договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 10.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Огир Л.В. - \~ \~ \~ \~ будинок [ADDRESS] . Померлій [PERSON] належало 1/2 частина домоволодіння, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16.01.2002 року між [PERSON] та Мерауцою посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Дашівською В.М. Оскільки [PERSON] на час укладення договору перебувала у шлюбі, то її частка 1/2. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. [PERSON] та [PERSON] зверталися до суду із позовом до [PERSON] про визначення часток у праві власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування (справа №554/486/20). Разом з тим, під час розгляду справи в суді [INFO] помер один із позивачів [PERSON] , який є батьком відповідача у даній справі [PERSON] . З цих підстав Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави було постановлено ухвалу 13.05.2020 року, якою провадження у справі до визначення правонаступників у порядку приписів п. 1 ч. 1 ст. 253 ЦПК України було зупинено. Причиною смерті [PERSON] стала тяжка хвороба ракова інтоксикація злоякісного новоутворення передміхурової залози. Після смерті батька [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту, який залишив на ім`я [PERSON] батько [PERSON] . Вказаним нотаріусом було заведено спадкову справу №59128180. В той же час, [PERSON] не набув ніяких спадкових прав, оскільки як з`ясувалося будь-яке спадкове майно на яке він претендував відсутнє, і його батьки [PERSON] та [PERSON] , а також бабуся [PERSON] розпорядилися всім, що їм належало ще за свого життя. Перед смертю батько [PERSON] зізнався йому, що правовстановлюючі документи на одну із квартир, будинок були відсутні бо вони розпорядилися всім майном разом із [PERSON] та [PERSON] ще за час свого життя. Цю розмову [PERSON] сприйняв як те, що батько просто перебуває у тяжкому стані у зв`язку із своїм діагнозом, а на його свідомість і сприйняття оточуючого світу впливають ліки, а тому той щось плутає. Разом з тим, ці обставини стали очевидними коли [PERSON] намагався прийняти спадщину після батька. Стало очевидним і зрозумілим той факт, чому протягом такого тривалого часу після смерті мами [PERSON] понад 10 років батько [PERSON] не оформлював права на спадкування. Зокрема, квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] було продано з оформленням відповідних документів, а будинок [ADDRESS] було продано батьками і отримано грошові кошти та видано нотаріально посвідчену довіреність покупцям, щоб вони самостійно здійснили переоформлення права власності. Встановлені [PERSON] обставини і спонукали його подати до Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави у справі №554/486/20 заяву про залишення позову без розгляду. 02.11.2020 року Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави (суддя Сініцин Е.М.) постановив ухвалу, якою його заяву було задоволено і позов [PERSON] залишено без розгляду. Отже, оскільки [PERSON] не набув ніяких спадкових прав на майно, яке є предметом спору, він є не належним відповідачем у справі. Окрім того, позивач у позові вказує, що обирає саме такий спосіб захисту як визнання права власності у порядку спадкування, бо майно вже зареєстровано за іншими особами, іншими відповідачами у справі [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] не укладав із вказаними особами жодного правочину, і не був стороною договорів купівлі-продажу кватири №85 по [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Йому достеменно не відомо як і коли укладалися такі договори купівлі-продажу його батьками [PERSON] та [PERSON] , а також його бабусею [PERSON] . В той же час, позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував, що [PERSON] є стороною договорів купівлі-продажу, а також, що ним було набуто право власності на спірне майно у порядку спадкування. Окрім того, позивачем [PERSON] не надано доказів і того, що спадкове майно взагалі було на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] є тією особою, яка не мала право відчужувати спірне майно, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] є у такому випадку добросовісними набувачами в розумінні приписів ст. 330 ЦК України. Із змісту позовних вимог вбачається, що спірне майно є відчуженим, і відсутня спадкова маса на час смерті як то [PERSON] так і [PERSON] . Принаймні документи долучені до позову таких доказів не містять. Адже, якби спірне майно було б наявне як спадкова маса то відповідач [PERSON] прийняв би спадщину і після смерті батька [PERSON] . Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст.1218 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Отже, аналіз зазначених норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Частиною 1 ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Так, у пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16-ц (провадження №14-208цс18) зроблено висновок, що «метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та дає змогу ефективно захистити права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. За таких обставин, ефективним способом захисту права позивачки вважається віндикаційний позов до особи, за якою зареєстровано право власності на спірну квартиру, а не позов про визнання права власності та про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири. З поміж іншого Суд зробив висновок про те, що оскаржені рішення у частині позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири та визнання права власності за позивачкою в порядку спадкування за законом на квартиру, ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права» Із змісту позовних вимог вбачається, що спірне майно є відчуженим, і відсутня спадкова маса на час смерті як [PERSON] так і [PERSON] . Якби спірне майно було наявне як спадкова маса, то відповідач [PERSON] прийняв би спадщину і після смерті батька [PERSON] . Отже, застосувати до спірних правовідносин приписи ст.. 6 ЦК України «Спадкове право» в той час як спадкова маса відсутня не можливо, адже за своєю природою в даному випадку спір породжує інше коло правовідносин, до яких мають бути застосовані в тому числі приписи ст. ст. 387, 388 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Тому позивачем [PERSON] обрано невірний спосіб захисту. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed