Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 645?655,43 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.02.2024 року в с. Крюківщина Бучанського району Київської області. Як вбачається з матеріалів справи, 29 лютого 2024 року Відповідач, керуючи автомобілем марки Infiniti FX 37, д/н [NUMBER] (далі Транспортний засіб), що належить Позивачу на праві власності, в стані втоми заснув за кермом, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з іншим автомобілем, після чого здійснив наїзд на електроопору. Постановою Києво-Святошинського районного суду у Київській області від 15.04.2024 року у справі Справа № 369/4109/24, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Позивача було завдано механічних ушкоджень. На дату ДТП власником транспортного засобу було укладено електронний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №214504224) з 10.05.2023 по 10.05.2024 року включно. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, Позивач залучив експертну організацію СОД ТОВ «Клевер Експерт» на підставі Договору про проведення оцінки від 08.05.2024 року. Згідно з Висновком про вартість матеріального збитку №173/05-24 від 16.05.2024, складеним СОД ТОВ «Клевер Експерт», матеріальна шкода становить 645?655,43 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2025 року було закрито підготовче провадження у справі № 369/18095/24 та призначено судове засідання 09.06.2025 року. 09.06.2025 року Представник Позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача. Відповідач про розгляд справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за місцем проживання у встановленому законом порядку, у судове засідання 09.06.2025 року Відповідач не з`явився, документів, заяв, клопотань не подавав. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи за відсутності учасників на підставі наявних в ній доказів. Згідно ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Позивач є власником легкового автомобіля Infiniti FX 37, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 28 лютого 2024 року Позивач передав Відповідачу у тимчасове користування вказаний Транспортний засіб. 29 лютого 2024 року о 16:10 год., Відповідач, керуючи транспортним засобом, по вул. Одеська, 18 в с. Крюківщина Бучанського району Київської області, перебуваючи в стомленому стані заснув за кермом, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з іншим автомобілем, після чого виїхав на узбіччя здійснивши наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вказані факти підтверджуються Протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №287923 складеним щодо [PERSON] 29.02.2024 року Інспектором Геворняном Кареноном Ашотовичем, Схемою місця ДТП серії ЄО №4065, від 29.02.2024 року, складеною поліцейським Єлізаровим П.П., фотодоказами з місця ДТП. Постановою Києво-Святошинського районного суду у Київській області у справі № 369/4109/24 від 15.04.2024 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 287923 від 29 лютого 2024 року. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. З метою встановлення розміру завданої шкоди Позивач звернувся до експертної організації СОД ТОВ «Клевер Експерт» (сертифікат оціночної діяльності №430/2023 від 19.07.2023 р.). За результатами проведено дослідження було складено Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №173/05-24 від 16.05.2024 року, оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість автомобіля «Infiniti FX 37», реєстраційний номер [NUMBER] становить 645\~655,32 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Infiniti FX 37», реєстраційний номер [NUMBER] становить 2\~159\~575,96 грн.; значення фізичного зносу приймається таким, що дорівнює 0,70; ринкова вартість з урахуванням аварійних пошкоджень не розраховувалась. Власником Транспортного засобу було укладено електронний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №214504224) з 10.05.2023 по 10.05.2024 року включно. Відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. За змістом\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Оскільки, відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду деліктне зобов`язання зберігається до його виконання особою, яка завдала шкоди. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. У п. 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092 зазначено, що Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Згідно з п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Відповідно до п. 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з п. 4.3 Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. Як слідує з наведеного, висновок експерта складається у разі проведення судової авто товарознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092. Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №173/05-24 від 16.05.2024 року, складений СОД ТОВ «Клевер Експерт» (сертифікат оціночної діяльності №430/2023 від 19.07.2023 р.). Оцінювач зазначив, що оцінка проведена на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні», він діяв неупереджено та об`єктивно, обмежень до виконання оцінки та зацікавленості у результатах оцінки він не мав. Ураховуючи викладене, Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 173/05-24 від 16.05.2024 року є належним доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди. З огляду на положення статті 1192\~ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2.4\~Методики товарознавчої\~експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). У висновку, складеному у відповідності до «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зазначено, що вартість матеріального збитку становить 645\~655,43 грн. Стороною Відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити суму матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу 645 655,43 грн. (шістсот сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень сорок три копійки.) За послуги з оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Позивач сплатив 4000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 41 від 16.05.2024 року. Витрати Позивача на професійну правничу допомогу склали 4000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про оплату послуг адвоката за Договором №26/2024 від 01.07.2024 Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з Відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6456.55 грн. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Outcome: approved