Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.02.2015 року в сумі 48213,25 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач підписала Анкету-заяву №б/н від 18.02.2015 року та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 42000,00 грн. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримувала електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язалась повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 12.03.2025 року має заборгованість в сумі 48213,25 грн., яка складається з наступного: 43491,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4721.49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 18.02.2015 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. На підтвердження обґрунтування позову, банком, надано виписку за договором за період з 22.02.2013 року по 17.03.2025 року, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу отримання кредитних коштів, зокрема операції зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована. Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 12.03.2025 року [PERSON] має заборгованість в сумі 48213,25 грн., яка складається з наступного: 43491,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4721.49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Позивачем доведено, що між ним та відповідачем був укладений договір та у письмовій формі були узгоджені істотні умови договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів. Сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентної ставки у межах пільгового періоду та за межами пільгового періоду, а також узгодили наслідки, які настають у разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Таким чином, суд дійшов до висновку, що в справі є достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved