Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

У грудні 2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант», в особі представника - адвоката Білинової А.В., звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення в порядку регресу 264 082,69 грн. Позовна заява обґрунтована наступним. [PERSON] 13.04.2022 близько 20-49 год., керував автомобілем «DAF FAN 85.410», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався від м. Хмельницький в напрямку до м. Вінниця автодорогою «М-30» сполученням «Стрий - Ізварине», Східний під`їзд до м. Хмельницького, ділянка 0 км + 150 м, поблизу с. Давидківці Хмельницької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3. (б, д), 12.3 Правил, які виражались в тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, внаслідок чого не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», що позначав перешкоду для його руху та забороняв проїзд без зупинки перед контрольним пунктом, у вигляді стаціонарного блок-посту територіальної оборони, який він об`єктивно спроможний був виявити, та не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а продовжуючи рух, допустив дотичне зіткнення із легковим автомобілем «Mercedes-Benz E320», державний номерний знак [NUMBER] , після чого допустив зіткнення з бетонною огорожею стаціонарного блокпосту «Давидківвці», за якою знаходилися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та продовжуючи рух, здійснив наїзд на останніх. Внаслідок вчинення [PERSON] даної дорожньо-транспортної пригоди військовослужбовець [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови: множинних саден обличчя, рани надбрівної ділянки справа з переходом на спинку носа, крововиливів м`яких тканин лобної та потиличної ділянок, множинних відламкових переломів кісток обличчя та носа, склепіння основи черепа, розривів твердої мозкової оболонки, розчавлення речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; тупої травми грудної клітини: згинальних переломів 2-7 ребер по лівій та правій середньо-ключичній лініях, розгинальних переломів 2-10 ребер по лівій лопатковій лінії та 2-9 правій лопатковій лінії, розривів пристінкової плеври, розривів легеневої тканини, крововиливів в коренях легень, крововиливу в м`які тканини спини в між лотковій ділянці, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в опосередкованому зв`язку з настанням смерті, та інші легкі тілесні ушкодження. Від отриманих травм [PERSON] загинув на місці події. Доброволець Добровольчого формування Хмельницької міської територіальної громади [INFO] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого косого внутрішньо-суглобового перелому дистального епіметафізу правої малогомілкової кістки зі зміщенням і підвивихом до заду, уламкового перелому великогомілкової кістки на рівні дистального епіфізу по медіальному контуру зі зміщенням, садна шкіри верхньої третини правої гомілки, забою з частковим ушкодженням зв`язково-капсульного апарату правого плечового суглобу, забою правої половини грудної клітки, які за своїм характером і в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які такі, що за звичайним своїм перебігом призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Доброволець Добровольчого формування Хмельницької міської територіальної громади [INFO] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, поєднаної травми, закритої травми грудної клітини, забою органів грудної клітини, закритого перелому правої ключиці в середній третині, закритого подвійного перелому дистального відділу правої малогомілкової кістки і внутрішньо-суглобового перелому дистального епіметафіза правої великогомілкової кістки з вивихом стопи до заду і латерально з розривом дистального міжгомілкового синдесмозу та дельтовидної зв`язки, забійно-рваної рани латеральної поверхні правого стегна в середній третині, які за своїм характером і в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які такі, що за звичайним своїм перебігом призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3 (б, д), 2.9 а), 12.3 Правил та вимоги дорожнього знаку 3.41. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2023 по справі № 686/13390/22 у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] , останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України. Також вказаним вироком, оскільки на момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», зі страхової стягнуто на користь [PERSON] 7 664,54 грн матеріальної шкоди та 383,22 грн моральної шкоди, а всього 8 047,76 грн; на користь [PERSON] 126 435,60 грн матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю, 123 277,55 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу «MersedesBenzE-220», та 6 321,78 грн моральної шкоди, а всього 256 034,93 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було у повній мірі виконано вищевказаний вирок та виплачено потерпілим в загальному 264 082,69 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача в порядку регресу, оскільки [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 25.12.2024 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, йому було направлено у Крюківську виправну колонію Полтавської області № 29 для вручення копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2022 близько 20-49 год. [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «DAF FAN 85.410», державний номерний знак [NUMBER] , рухався від м.Хмельницький в напрямку до м. Вінниця автодорогою «М-30» сполученням «Стрий - Ізварине», Східний під`їзд до м. Хмельницького, ділянка 0 км + 150 м, поблизу с.Давидківці Хмельницької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3. (б, д), 12.3 Правил, які виражались в тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, внаслідок чого не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», що позначав перешкоду для його руху та забороняв проїзд без зупинки перед контрольним пунктом, у вигляді стаціонарного блок-посту територіальної оборони, який він об`єктивно спроможний був виявити, та не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а продовжуючи рух, допустив дотичне зіткнення із легковим автомобілем «Mercedes-Benz E320», державний номерний знак [NUMBER] , після чого допустив зіткнення з бетонною огорожею стаціонарного блокпосту «Давидківвці», за якою знаходилися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та продовжуючи рух, здійснив наїзд на останніх, в наслідок чого [PERSON] загинув на місці події, а [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що за звичайним своїм перебігом призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAF FAN 85.410» р.н. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» ( поліс №208063765 від 08.02.2022) та ніким не оспорюється. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2023 по справі № 686/13390/22 у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] , останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України. Оскільки на момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», тому вказаним вироком суду зі страхової компанії було стягнуто на користь [PERSON] 7 664,54 грн матеріальної шкоди та 383,22 грн моральної шкоди, а всього 8 047,76 грн; на користь [PERSON] 126 435,60 грн матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю, 123 277,55 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу «MersedesBenzE-220», та 6 321,78 грн моральної шкоди, а всього 256 034,93 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 43954 від 22.02.2024 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило на користь [PERSON] страхову виплату згідно вироку суду у розмірі 8 047,76 грн. Відповідно до платіжних інструкцій № 43958 від 22.02.2024 та № 44003 від 23.02.2024 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило на користь [PERSON] страхову виплату згідно вироку суду у загальному розмірі 256 034,93 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV). Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 Закону № 1961-IV). Статтею 6 Закону № 1961-ІV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме страховик, у разі настання страхового випадку, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в порядку визначеному цим Законом оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому згідно п.12.2 ст. 12 даного Закону при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю франшиза не застосовується. Відповідно до підпунктуа) пункту 38.1. статті 38 Закону №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. З огляду на наведене позовна вимога про стягнення сплаченого страхового відшкодування підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме витяг з договору про надання правничої допомоги, укладений 14.09.2019 між ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери»; завдання-доручення № 277 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019; копію платіжної інструкції № №44617 від 11.03.2024 про оплату за правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги за завданням-дорученням № 277 в сумі 31 000, 00 грн;копію акту прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг) від 12.11.2024, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019; посвідчення адвоката Білинової А.В., ордер від ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на адвоката Білинову А.В. Вбачається, що позивачем наданий суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує той факт, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved