Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 3 жовтня 2017 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ; -спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а також відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим шлюбні відносини фактично припинено; -подружні відносини, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено; -за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які існують лише формально; -подальше збереження шлюбу є неможливим, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву /а.с.9,20/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.21/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки, її представника та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 3 жовтня 2017 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дитини /а.с.7-8/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а також відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим шлюбні відносини фактично припинено; -подружні відносини, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено; -за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які існують лише формально; -подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони вже тривалий час проживають окремо, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції /а.с.3/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved