Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04 квітня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" (далі ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ") до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 36\~704,18 грн за кредитним договором №\~96328067000, укладеним 28.04.2020 між відповідачем і первісним кредитором АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРСИББАНК" (далі АТ "УКРСИББАНК"), право грошової вимоги за яким було передано позивачу на підставі договору факторингу від 26.06.2024 №\~278. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.04.2020 між [PERSON] і АТ "УКРСИББАНК" було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №\~96328067000 (далі Договір-анкета). За умовами укладеного Договору-анкети банк на підставі наданих клієнтом документів відкрив та обслуговував на умовах тарифного плану, розміщеного на сайті й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку (надалі "Тарифи"), поточний картковий рахунок клієнта, зазначений у Договорі-анкеті, на який банком було встановлено ліміт овердрафту (надано кредит), а клієнт зобов`язалася повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами. Підписуючи Договір-анкету, сторони підтвердили, що досягли згоди за усіма істотними умовами, наведеними в цьому Договорі-анкеті та в Правилах. Позичальник, в порушення умов Договору-анкети, свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у вказаному вище розмірі. 26.06.2024 між АТ "УКРСИББАНК" і ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" було укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги до боржників, у тому числі відповідача за вищевказаним Договором-анкетою. Таким чином, ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 36\~704,18 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 17\~658,14 грн, заборгованість за відсотками 19\~046,04 грн, заборгованість за комісіями 0 грн. Розмір заборгованості нараховано первісним кредитором (АТ "УКРСИББАНК") до моменту передачі права вимоги. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Позовна заява містить клопотання представника позивача, в якому він просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв та клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 11.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 28.05.2025. 28.05.2025 судове засідання було відкладено до 26.06.2025. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 26.06.2025 у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , належним чином повідомленої про розгляд справи, на підставі ч.\~4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 28.04.2020 між АТ "УКРСИББАНК" і [PERSON] на підставі анкети-заявки на надання споживчого кредиту, поданої відповідачем 28.04.2020, було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №\~96328067000 (далі Договір-анкета). Умовами Договору-анкети визначено, що на підставі наданих клієнтом документів банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану "Картка з лімітом "Шопінг картка 55 grace", розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, поточний картковий рахунок [NUMBER] . Сторонами обумовлено розмір ліміту кредитування 10\~000 грн, строк дії договору до 05.05.2022, фіксовану ставку за використання кредиту 0,001%, розмір процентної ставки на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та безготівковими операціями 55% річних, орієнтовну реальну річну процентна ставка ліміту кредитування 55%, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів. Договір-анкету підписано сторонами власноруч (а.с.\~9, 10-12). 26.06.2024 між АТ "УКРСИББАНК" і ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" було укладено договір факторингу №\~278, відповідно до умов якого АТ "УКРСИББАНК" відступило ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" за плату право грошової вимоги в розмірі заборгованості боржників, зазначених у реєстрі боржників до цього договору (а.с.\~16-21, 23). З Реєстру боржників до договору факторингу №\~278 від 26.06.2024 убачається, що до ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~96328067000 від 28.04.2020 у загальному розмірі 36\~704,18 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 17\~658,14 грн, заборгованість за відсотками 19\~046,04 грн, заборгованість за комісіями 0 грн (а.с.\~22). 22.11.2024 позивачем було надіслано на адресу відповідача досудову вимогу про сплату заборгованості за договором №\~96328067000 від 28.04.2020 у сумі 36\~704,18 грн, з повідомленням про заміну кредитора на підставі договору факторингу та зазначенням реквізитів для сплати заборгованості (а.с.\~24, 25). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.\~205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст.\~626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст.\~639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. В порядку визначеному ч.\~2 ст.\~1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст.\~1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.\~1 ст.\~9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Відповідно до ч.\~2 ст.\~9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно зі ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.\~1 ст.\~530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст.\~516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст.\~517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. У судовому засіданні було встановлено, що між ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" виникли кредитні правовідносини на підставі Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №\~96328067000, укладеного 28.04.2020 між відповідачем та первісним кредитором АТ "УКСИББАНК", право грошової вимоги за яким на підставі договору факторингу №\~278 від 26.06.2024 перейшло до позивача. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №\~161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №\~75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №\~342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.\~129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статті 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було зазначено вище, 28.04.2020 між АТ "УКРСИББАНК" і [PERSON] було укладено Договір-анкету №\~96328067000, відповідно до якого відповідач повинна була отримати у первісного кредитора кредит в безготівковій формі у виді встановленого на її картковий рахунок кредитного ліміту в розмірі 10\~000 грн, із фіксованою ставкою за використання кредиту 0,001%, орієнтовною реальною річною процентною ставкою ліміту кредитування 55%, пільговим періодом використання 56 днів, строком дії кредитного ліміту до 05.05.2022. З наведених норм законодавства убачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №\~755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із цим, ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем було перераховано грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором, а відповідач ці кошти отримала та користувалася ними. Матеріали справи не містять і доказів надання відповідачу кредитних коштів у виді встановленого кредитного ліміту на її картковий рахунок, реквізити якого зазначені у договорі. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів від АТ "УКРСИББАНК", а також підтвердження встановлення кредитного ліміту в розмірі 10\~000 грн на її картковий рахунок, зазначений у Договорі-анкеті, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог. За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів, а отже і обставин встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача, з метою доведення виконання умов Договору-анкети, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №\~4909/04, §\~58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати. Згідно з ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю, судовий збір, сплачений позивачем при подані позову, розподілу не підлягає та повністю покладається на позивача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed