Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У березні 2025 р. Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 48 543,31 грн. Позов обґрунтований тим, що 24.03.2023р. по вул. М. Тимошенка, 3 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mercedes-Benz» S430L» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] . Водій транспортного засобу «Mercedes-Benz» S430L» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , наслідком чого постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2023 року стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, постановою Оболонського районного суду від 01.06.2023 встановлено, що відповідач, будучи причетним до вказаної ДТП , самовільно залишив місце ДТП, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Також, відповідно до вищевказаної постанови, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 через відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність особи при використанні керованого відповідачем транспортного засобу «Mercedes-Benz» S430L» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ТДВ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.03.2023 р. №209854098. 24.03.2023р. власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій ним було застраховано вказаний транспортний засіб за договором добровільного страхування, із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування. Так, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 54 901,36 грн. та звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» в порядку суброгації. Так, позивач ТДВ "СК "Альфа-Гарант" на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої сторони ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в розмірі 48 543,31 грн. Це підтверджується розрахунком страхового відшкодування, страховим актом та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування. З огляду на те, що відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у страховика відповідно до положень абзацу "в" підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» виникло право на подання до нього регресного позову, як до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ухвалою суду від 11.03.2025р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Заяв та клопотань до суду не надходило. А відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 03.07.2022 між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (страховиком) та [PERSON] (страхувальником) було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, про що видано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність водія автомобіля «Mercedes-Benz» S430L» д.н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320 000 грн., франшиза - 2 600 грн., що підтверджується полісом №209854098 (а.с. 13). 24.03.2023р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mercedes-Benz» S430L» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] . під керуванням водія [PERSON] . Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні даної ДТП та в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 та статтею 124, статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 50-55). Потерпілий в ДТП [PERSON] 24.03.2023р. звернувся до свого страховика ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою (а.с.33-35). ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту склала Страховий акт №230000730701 від 03.04.2023 про виплату [PERSON] 54901,36 грн. (а.с.40). Виплативши страхове відшкодування у загальному розмірі 54 901,36 грн., 03.04.2023р. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с.14). Страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснив Розрахунок страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 48543,31 грн. (а.с.56) та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 48 543,31 грн, що підтверджується Страховим актом №ЦВ/23/1625 від 16.05.2023 (а.с.57). ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому на рахунок ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується платіжною інструкцією від 16.05.2023 №35192 на суму 48 543,31 грн. (а.с.58). Так, відповідно до підпункту 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 Закону 1961-IV учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди. За приписами абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 статті 38 Закону 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частина 6 статті 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Оболонського районного суду м. Києва відповідача [PERSON] визнано винним у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, позивач обґрунтовано звернувся з позовом відповідно до абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 статті 38 Закону 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» до водія [PERSON] як винуватця ДТП з регресними вимогами про компенсацію страховій компанії понесених нею витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій стороні у розмірі 48 543,31 грн. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги ТДВ "СК "Альфа-Гарант" до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 48 543,31 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесення втрат на правову допомогу позивач надав: витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019р., копію завдання-доручення №243, копію акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 24 лютого 2025 року, копію детального рахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. На це вказав КЦС Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved