Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Договором №014-RO-82-245627724 від 16.12.2023р. в розмірі 77 549,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 70 216,37 грн., заборгованості за відсотками в сумі 7 333,24 грн., а також стягнути судовий збір. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем був укладений Договір №014-RO-82-245627724 від 16.12.2023р., за яким відповідачу наданий кредит. У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, у нього утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.03.2025р. відкрито провадження у справі за позовом АТ «Райффайзен Банк», постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 16.12.2023р. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, шляхом підписанння Заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-245627724 та Додатку до Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1018532 від 26.05.2015р. Заява-Договір про відкриття поточного рахунку на надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-245627724 укладено Договір, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у кредит на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для надання послуги споживчого кредиту кредитодавець відкриває позичальнику поточний рахунок для виплати у гривнях. Умовами вказаного Договору сторони також погодили наступне: сума кредиту - 71 731,66 грн.; строк кредиту - 72 місяців з 16.12.2023р. по визначену графіком дату останнього щомісячного ануїтентного платежу; проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована і становить 29,90% річних; дата сплати щомісячного ануїтентного платежу - 16 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. Додатком №1 до Договору визначений Графік платежів та розрахунок скупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інші фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 10561 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання щодо надання кредиту виконав належним чином та 16.12.2023р. надав кредит у розмірі 71 731,66 грн., у свою чергу, відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за Договором, тому позивач, користуючись своїм правом, визначеним Договором, направив йому вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань вих. №114/5-681073 від 22.08.2024р. У матеріалах справи відсутні відомості про виконання відповідачем вимоги позивача. Згідно розрахунку позивача розмір заборгованості відповідача за Договором складає суму 70 216,37 грн. за кредитом та 7 333,24 грн. за відсотками. Відповідач контррозрахунку суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками до матеріалів справи не надав. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за кредитом у розмірі 70 216,37 грн. та відсотками в розмірі 7 333,24 грн. З огляду на наведене, суд зазначає, що позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved