Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

В грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: [INFO] в особі [INFO] , Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. В обґрунтування позову позивач вказав, що 25.06.2005 року між ним та ( [PERSON] ) [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. В подальшому рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.11.2024 року шлюб, зареєстрований 25.06.2005 року, розірвано. Починаючи з 2022 року відповідач [PERSON] почала проживати окремо за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Спільний син сторін [PERSON] зареєстрований разом із позивачем та його батьками за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою К-03-41318. Він починаючи з 2023 року був призваний проходити військову службу у військовій частині [NUMBER] . Під час проходження військової служби їхній спільний син із відповідачкою проживав разом із його батьками за адресою [ADDRESS] . Він, виконуючи свій обов`язок перед Батьківщиною під час проходження військової служби, не лише сумлінно виконував свої службові обов`язки, але й відповідально ставився до своїх батьківських обов`язків щодо утримання, виховання та забезпечення добробуту свого малолітнього сина, [PERSON] .. Він докладав максимум зусиль для забезпечення сина всім необхідним, регулярно перераховував кошти для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, медикаментів, а також інших речей, необхідних для повноцінного життя [PERSON] . Натомість, відповідачка абсолютно не цікавиться життям та станом свого сина, [PERSON] .. Вона не надає йому жодної матеріальної допомоги, не забезпечує одягом, харчуванням чи ліками. Більше того, її байдужість поширюється не лише на фінансову підтримку, а й на емоційний зв`язок із дитиною. Вона не виявляє зацікавленості у здоров`ї, освіті, емоційному стані чи соціальному житті [PERSON] , що свідчить про повну відсутність материнської відповідальності та турботи. Зважаючи на викладене, він фактично є єдиною особою, яка піклується про матеріальне, фізичне та емоційне забезпечення дитини. Відсутність будь-якої участі відповідачки у вихованні та забезпеченні дитини створює додаткове навантаження на нього та є несправедливим по відношенню до нього. На даний час він звільнений від проходження військової служби та продовжує дбати про добробут свого сина. Він працює та заробляє кошти, надаючи послуги з ремонтно-фасадних і ремонтних робіт, укладаючи цивільно-правові договори. Окрім матеріальної допомоги, він також бере активну участь у вирішенні питань, пов`язаних зі здоров`ям, навчанням та вихованням дитини. Дані обставини підтверджуються довідкою класного керівника Марка, згідно з якою батько завжди підтримує сина, надає приклад для виховання, завжди вчасно забирає дитину зі школи, відвідує батьківські збори, дає поради і є прикладом для багатьох батьків. Згідно з довідкою лікаря ФОП [PERSON] від 09.09.2024 року він приводить сина [PERSON] на щорічні медичні огляди. Встановлення факту самостійного виховання необхідне йому з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п 4 ч.1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» згідно з якою жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, позивач просить суд: встановити факт самостійного виховання та утримання батьком, [PERSON] [INFO] його дитини [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Позивач, та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи за її відсутності, та визнання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала наданий суду висновок органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року та від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом із відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування від 16.11.2024 року, індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5, ОК-7) від 16.11.2024 року, відомостей про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб від 16.11.2024р., виписки з рахунку АТ КБ "ПриватБанк" за період з 01.01.2023 -01.01.2024р.р., вбачається, що починаючи з січня 2024 року відсутні відомості про місце роботи та доходи позивача [PERSON] . Згідно довідки класного керівника [PERSON] , батько завжди підтримує сина, надає приклад для виховання, завжди вчасно забирає дитину зі школи, відвідує батьківські збори, дає поради і є прикладом для багатьох батьків. Згідно з довідкою лікаря ФОП [PERSON] від 09.09.2024 року [PERSON] приводив сина [PERSON] на щорічний медичний огляд 20.08.2024р.. Також згідно платіжних інструкцій АТ КБ "ПриватБанк"від 21.11.2024р. з рахунку [PERSON] було проведено оплату за додаткові освітні послуги [PERSON] в сумі 740грн. та за харчування в сумі 650грн. за листопад 2024 року. Вищевказані обставини підтверджуються: копією паспорта [PERSON] серія [NUMBER] ; довідками №К-03-41318 від 03.10.2023 року, №К-03-38789 від 08.12.2022 року; посвідченням серії [NUMBER] ; свідоцтвами про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] ; копією паспорту серія [NUMBER] та РНОКПП [PERSON] ; Витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування від 16.11.2024 року; індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5, ОК-7) від 16.11.2024 року, відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб від 16.11.2024р.; виписками з рахунку АТ КБ "ПриватБанк" за період з 01.01.2023 -01.01.2024р.р.; довідкою класного керівника [PERSON] ; довідкою лікаря ФОП [PERSON] від 09.09.2024 року; платіжними інструкціями АТ КБ "ПриватБанк"від 21.11.2024р. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду, така особа має право на відстрочку від мобілізації. Додатком 5 "Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, для оформлення відстрочки за п. 4 ч. 1ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено надання ТЦК рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України). Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1 ст.153 СК України). Згідно ізч.ч.1,2,4 ст.155 цього Кодексу, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в позовних вимогах не зазначено за який період він просить встановити факт самостійного виховання та утримання дитини. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він самостійно виховує та утримує сина - [PERSON] , [INFO] станом на час розгляду справи судом. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивач [PERSON] не має офіційного місця роботи та доходів з січня 2024 року. А надані суду цивільно-правові договори від 29.07.2024р., 07.08.2024р., 11.09.2024р., 16.10.2024р., 04.11.2024р., достовірно не підтверджують отримання доходів позивачем, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання позивачем робіт відповідно до їх умов, та відповідно проведення їх оплати замовниками. Реєстрація місця проживання відповідача за іншою адресою, окремо від дитини, не підтверджує факту самостійного виховання та утримання дитини позивачем. Надані суду позивачем копії фіскальних чеків на придбання одягу та продуктів харчування не містять відомостей про те хто здійснював їх придбання та для кого, а тому достовірно не підтверджують заявлених вимог. Оплата позивачем додаткових освітніх послуг та харчування сина в листопаді 2024 року за один місяць і те що він 20.08.2024р. приводив сина до лікаря ФОП [PERSON] на щорічний медичний огляд, також не підтверджує факту самостійного виховання та утримання дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування від 11.04.2025р., з наданих комісії документів неможливо встановити факт самостійного утримання та виховання дитини. Не надано аргументів, які саме інтереси дитини захищає батько. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування Хмельницької міської ради вважає недоцільним встановлення факту самостійного утримання та виховання [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [INFO] в особі [INFO] , Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, слід відмовити.

Outcome: dismissed