Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Короткий зміст та обґрунтування позову. В обґрунтування позову вказує, що він відповідач мали близькі стосунки, від цих стосунків у них [INFO] народилася донька [PERSON] , але батьком дитини відповідно до ч.2 ст.122 СК був записаний відповідач [PERSON] .. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2023 року, справа №495/4395/23 був розірваний. Позивач наголошує, що він являється біологічним батьком малолітньої дитини та просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком малолітньої [PERSON] . Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.04.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2024 року провадження у справі зупинено на час проведення судово-генетичної експертизи. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2025 року провадження у справі поновлено та справа призначена до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від адвоката Каланжова В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без присутності позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час тат дату судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця його реєстрації, причини неявки суду не повідомляв, будь-яких заяв або клопотань до суду не надсилав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2023 року, справа №495/4395/23 був розірваний. [INFO] у відповідача [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.03.2024 року, актовий запис №78, у графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] .. Запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Проте позивач [PERSON] наголошує, що він являється біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки перебував з відповідачем [PERSON] у близьких стосунках, вони мешкали разом однією сім`ю, вели спільне господарство, хоча відповідач офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після народження дитини саме позивач забирав відповідача з дитиною з пологового будинку, утримував та утримує дитину, піклується про неї та у позивача ніколи не викликало сумніву щодо свого батьківства, твердження позивача також підтверджує сама відповідач. Крім того, доводи позивача підтверджуються письмовими поясненнями свідків - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та фотознімками, які приєднані до матеріалів справи. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Доказами у справах про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved