Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що заявнику [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло №б/н від 28.12.1995 року, виданого Виконкомом Вінницької міської ради згідно рішення №938 від 28.12.1995 року, на праві спільної часткової власності, належить 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 51,1 кв.м. При цьому, відповідно до свідоцтва про народження прізвище, ім?я та по батькові заявника зазначені російською мовою, як « [PERSON] », [INFO] . Однак, при видачі свідоцтва про право власності на житло прізвище, ім?я та по батькові заявника було записано, як « [PERSON] , що не збігається із записом в паспорті громадянина України, серія [NUMBER] від 01.11.2000 року, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, де його прізвище зазначене, як « [PERSON] ». Зявник вважає, що причина неправильного написання його прізвища в свідоцтві про право власності на житло виникла, у зв?язку із його неправильним перекладом з російської на українську мову. Внаслідок такої помилки, виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. У зв?язку із наведеними обставинами виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло. Ухвалою суду від 04.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи ВМР - Салямон Д.О. покладалася на розсуд при вирішенні даної заяви. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, на адресу суду від заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували щодо задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України Серія [NUMBER] заявник записаний як « [PERSON] » (а.с.6-7). Разом з тим, відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (виданого російською мовою) заявник записаний як « [PERSON] » (а.с.8). Однак, з Свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1995 року, посвідченого Виконкомом ВМР народних депутатів, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - частці кожному. (а.с.5). Як вбачається з Рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій №78965467 від 19.05.2025 року, [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації у зв`язку з відміностями у написанні прізвище у правовстановлюючому документі та паспорті громадянина України (а.с.17). КП «ВМБТІ» Листом №Б/27/вих.25 від 14.05.2025 року повідомило [PERSON] , що за результатами опрацювання звернення про внесення змін щодо відображення прізвища в реєстраційному посвідченні та в свідоцтві про право власності на житло від 28.12.1995 року відносно квартири [ADDRESS] КП «ВМБТІ» не вбачає підстав для задоволення викладених прохань (а.с.18). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 187, суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, що має юридичне\~значення необхідно заявнику для підтвердження права власності на 1/4 частки квартири. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими\~у правовідносинах щодо встановлення\~факту належності правовстановлюючого документа, відповідають вимогам ст. ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч.3 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене, а також те, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки підтверджує право власності, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved