Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, громадянин України, [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці пл..800 м2. На цій земельній ділянці розташований жилий шлакобетонний будинок А-І, жил. пл. 12,1 м2 та такі господарські будівлі: сарай глиновий Б-І, сарай дерев`яний В-І, вбиральня цеглова Г, огородження №І-3, 5-7, інші спорудження №4. 19 лютого 2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, розглянувши заяву [PERSON] від 14.05.2025 року для проведення державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, винесла рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що заяву подала [PERSON] , а договір купівлі-продажу, посвідчений старшим державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. за реєстровим номером №263, укладено [PERSON] , рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення на підставі п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, а саме для встановлення належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, особи, зазначеним у паспорті. Тому, заявник звернулась до суду з даною заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Четвертої Дніпровської Державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справ, заяв до суду не направляв. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявник, [PERSON] , [INFO] , є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою БТІ від 07.02.2020 року №1548. Вищевказана квартира належить їй на праві власності . При заповненні договору купівлі-продажу від 25.03.1990 року неправильно зазначено прізвище заявника. А саме, у договорі купівлі-продажу від 25.03.1990 року не вірно вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Зазначена невідповідність створює перешкоди заявникові для державної реєстрації. Факт належності заявникові договору купівлі-продажу від 25 березня 1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Згідно судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення викладеного у листі Верховного суду України від 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй, спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав, утриманці померлого для одержання пенсії, прокурор у порядку статей\~45,46 ЦПК України, інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 13.08.2019 року зазначено ПІБ, [PERSON] . Згідно довідки БТІ від 07.02.2020 року №1548 підтверджується що [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На думку суду, при заповненні договору купівлі-продажу від 25.10.1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263 при написанні прізвища не вірно вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». У суду немає сумніву в тому, що договір купівлі-продажу від 25.10.1990 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263 належить заявниці, так як це підтверджується зібраними доказами по справі, всі інші дані заявника, а саме прізвище, ім`я співпадають з даними пенсійного посвідчення, адреса домоволодіння співпадає з довідкою БТІ від 07.02.2020 року №1548, інші дані заявника, а саме прізвище, ім`я по батькові співпадають з даними пенсійного посвідчення . Встановлення факту належності договору купівлі-продажу має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому здійснити державну реєстрацію прав на належну йому частку майна. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved