Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

представник позивача Дідиченко Д.Г. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1268-9487 від 08.09.2023 у сумі 48\~000 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 38\~400 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 08.09.2023 між сторонами укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1268-9487. Для підписання вказаного договору відповідачці було надано одноразовий ідентифікатор А3893. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит в сумі 8\~000 гривень строком на 300 днів, базовий період 21 день, знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 3% в день. Додатковою угодою №1 від 11.09.2023 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1268-9487 від 08.09.2023 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1\~600 гривень. Умовами договору також передбачено, що тип процентної ставки за користування кредитом фіксована та процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Позивач здійснює нарахування лише по процентах за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами та не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору. Позивач виконав своє зобов`язання в повному обсязі. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Відповідачка в 2 рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідачки з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. Відповідачка порушила виконання свого зобов`язання у зв`язку із чим станом на 24.03.2025 заборгованість складає 94\~872 гривні, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 85\~272 гривні. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими процентами у загальній сумі 46\~872 гривні за умови погашення останньою решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 48\~000 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідачки не повну суму заборгованості, а лише її частину в сумі 48\~000 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 38\~400 гривень. У разі здійснення відповідачкою часткового погашення кредитної заборгованості за договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем вимог, в сумі 48\~000 гривень та компенсації суми судового збору, позивачем буде здійснено списання залишку заборгованості в сумі 46\~872 гривні, а дію договору припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу. Відповідачка подала відзив на позов, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відсотків за користування кредитом, нарахованих поза межами 21 денного базового періоду. Зазначила, що відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Умови кредитного договору щодо періоду, протягом якого здійснюється нарахування відсотків, викладено суперечливо. Так, з одного боку, в договорі зазначено про те, що строк кредитування дорівнює строку дії договору та складає 300 днів (пункт 4.12 кредитного договору). Проте відповідно до Правил відкриття кредитної лінії, які є невід`ємною частиною кредитного договору, Базовий період - це період, протягом якого здійснюється нарахування відсотків і такий базовий період відповідно до пункту 4.8 кредитного договору складає 21 день. Так само, в пункті 2.3 зазначено про те, що розмір відсотків за користування кредиту складає 4\~200 гривень, що цілком логічно з огляду на процентну ставку та базовий період. При цьому в пункті 2.3 зазначено про рекомендацію погашення відсотків саме у перший базовий період, з чого можна зробити висновок про те, що поза межами базового періоду відсотки носять штрафний характер. Вважає, що позивач, діючи недобросовісно, з метою неправомірного стягнення з мене відсотків поза межами строку кредитування, тобто відсотків в розумінні статті 625 ЦК України, нарахування яких в період військового стану заборонено, в обхід пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вдався до суперечливого викладення положень кредитного договору щодо періоду нарахування відсотків (період кредитування суперечить базовому періоду), ввівши її як споживача в оману. За таких обставин, правомірним є нарахування відсотків в межах визначеного договором базового періоду, який складає 21 календарний день. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 28.04.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 28.04.2025 о 13.49 годині. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Рекомендований лист був отриманий відповідачкою 03.05.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачка є належним чином повідомленою про розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 08.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1268-9487 продукту «CreditKasa» (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 8\~000 гривень (пункт 2.3), строком на 300 днів (пункт 4.12), тобто до 03.07.2024, базовий період 21 день (пункт 4.8), пільгова процентна ставка 2,50% в день, знижена процентна ставка 2,50% в день (пункт 10.1), стандартна процентна ставка 3% в день (пункт 4.10). Отримання відповідачкою кредиту в сумі 8\~000 гривень підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1268-9487 від 08.09.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24.03.2025 заборгованість відповідачки за кредитним договором перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» склала 94\~872 гривні, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 85\~272 гривні. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 6 Закону України від 12.07.2001 № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який був чинним на момент укладання кредитного договору, договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України від 03.09.2015 № 675-VIII «Про електрону комерцію» (далі Закон № 675-VIII) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону № 675-VIII). Частиною п`ятою статті 11 Закону № 675-VIII передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] була належним чином ознайомлена з умовами Договору № 1268-9487 про надання споживчого кредиту від 08.09.2023, що підтверджується накладенням відповідачкою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором А3893. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідачка отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредит в сумі 8\~000 гривень, строком на 300 днів, тобто до 03.07.2024, базовий період 21 день, пільгова процентна ставка 2,50% в день, знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 3% в день. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості судом встановлено, що проценти за користування кредитом нараховувались позивачем до 03.07.2024, тобто в межах строку користування кредитом, передбаченого пунктом 4.12 кредитного договору. Суд не бере до уваги аргументи відповідачки з приводу суперечностей по періоду надання кредиту, вказаних у договорі № 1268-9487 від 08.09.2023, а саме в пунктах 4.8 та 4.12, оскільки пунктом 1.1 Договору сторони передбачили, що базовий період сплати відсотків це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останній день якого у позивальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору (21 календарний день). Отже сторони визначили базовий період, як період в останній день якого позичальник зобов`язаний сплати проценти за користування кредитом за цей період, а не як строк кредитування. При цьому відповідно до пункту 4.8 Договору сторони передбачили, що кількість базових періодів обмежується лише строком дії Договору. Нарахування позивачем відсотків в розумінні статті 625 ЦК України та пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, про що зазначає відповідачка у відзиві, судом не встановлено. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Відповідачка, у свою чергу, порушила умови Кредитного договору, не сплативши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 24.03.2025 має заборгованість за кредитним договором у сумі 94\~872 гривні, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 85\~272 гривні. При цьому позивачем здійснено списання відповідачці заборгованості за кредитним договором в сумі 46\~872 гривні. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений статтею 13 ЦПК України, заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 48\~000 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 38\~400 гривень. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1268-9487 від 08.09.2023 у сумі 48\~000 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9\~600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 38\~400 гривень. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~422,40 гривні.

Outcome: approved