Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Дубровська О.М., звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису. На обґрунтування вимог заяви представник заявниці посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] протягом 16 років перебували у фактичних шлюбних стосунках. Стосунки між ними припинені з 2023 року. Не зважаючи на припинення фактичних шлюбних стосунків [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] . Зауважує, що згідно з листом ГУНП у Закарпатській області №2185-2025 від 07.01.2025 протягом липня-грудня 2024 року [PERSON] зверталася до Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області: 11.07.2024 із заявою про її переслідування [PERSON] ; 20.10.2024 відносно [PERSON] складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства відносно [PERSON] ; 27.10.2024 подана заява про погрози фізичною розправою з боку [PERSON] і цього ж дня винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №315813 терміном на 10 діб, йому заборонено спілкуватися з постраждалою особою; 01.11.2024 відносно [PERSON] складено протокол за ч. 1 ст. 173 КУпАП за переслідування [PERSON] ; 04.11.2024 відносно [PERSON] складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства щодо [PERSON] ; 19.11.2024 подана заява про вчинення конфліктної ситуації [PERSON] , цього ж дня винесено терміновий заборонний припис відносно кривдника серії АА №633115 терміном на 10 діб, його зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено заходити до постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з нею; 04.12.2024 розпочато кримінальне провадження №12024078030001169 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України; в грудні 2024 року [PERSON] зламав сторінку [PERSON] у мережі «Фейсбук» і користується нею, з приводну чого [PERSON] також зверталася до органів поліції; 22.04.2025 винесено терміновий заборонний припис відносно кривдника серії АА №273635 терміном на 10 діб, згідно з яким [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено заходити до постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з нею. Протягом травня 2025 року [PERSON] перебувала за межами області за станом здоров`я, [PERSON] був позбавлений можливості продовжувати вчиняти психологічне насильство щодо неї, а після повернення на початку червня до свого місця проживання [PERSON] знову переслідує її і погрожує застосуванням фізичного насильства. Враховуючи викладене, [PERSON] вважає себе особою, яка є постраждалою від психологічного і фізичного домашнього насильства. На підставі викладеного, представник заявниці просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити [PERSON] наближатися до будинку [ADDRESS] на відстань ближче, ніж 200 м; заборонити [PERSON] наближатися до [PERSON] на відстань ближче, ніж 200 м; заборонити [PERSON] контактувати з [PERSON] в будь-який спосіб особисто і через третіх осіб. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Дубровська О.М. у судовому засіданні вимоги заяви підтримали повністю та просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбним відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 07.01.2025 №2185-2025 згідно з даними Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналу єдиного обліку прийняття та реєстрації заяв і повідомлень) Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області [PERSON] повідомлено наступну інформацію: 11.07.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою; [ADDRESS] , колишній чоловік переслідує заявницю. Заявник: [PERSON] , [INFO] . Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі єдиного обліку) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №13570. За результатами розгляду даного звернення прийнято рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян»; 20.10.2024 надійшла заява до Ужгородського районного управління поліції від [PERSON] , [INFO] , яка просить прийняти міри до колишнього чоловіка, а саме [PERSON] , який вчиняє психологічне насильство відносно заявниці. Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі ЄО) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №21228. За результатами розгляду даного звернення відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 20.10.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , [INFO] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , колишній чоловік [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , погрожує заявниці. Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі ЄО) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №21259. За результатами розгляду даного звернення прийнято рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян»; 27.10.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: [ADDRESS] , колишній чоловік заявниці [PERSON] , [INFO] , погрожує фізичною розправою. Заявник: [PERSON] , [INFO] . Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі ЄО) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №21857. За результатами розгляду даного звернення прийнято рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян»; 01.11.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: [ADDRESS] , в приміщенні магазину « [INFO] », колишній чоловік переслідує заявницю [PERSON] , [INFO] . Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі ЄО) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №22215. За результатами розгляду даного звернення відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173 КУпАП; 19.11.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: [ADDRESS] , колишній чоловік вчиняє конфлікт. Заявник: [PERSON] , [INFO] . Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі ЄО) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №23745. За результатами розгляду даного звернення прийнято рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян»; 03.12.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , [INFO] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , біля приміщення «Амбар», колишній чоловік [PERSON] наніс заявниці тілесні ушкодження. Дане звернення зареєстровано в ІКС «ІПНП України» (журналі єдиного обліку заяв та повідомлень) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №25352. За результатами розгляду даного звернення сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції розпочате кримінальне провадження №12024078030001169 від 04.12.2024 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до довідки Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 25.01.2025 про результати проведення перевірки за зверненнями [PERSON] (ІТС ІПНП №154 від 03.01.2025) 03.01.2025 року до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області звернулася [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , яка повідомила, що її сторінкою в мережі «Фейсбук» користуються без її дозволу. Під час розгляду матеріалів було опитано [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , яка повідомила, що з 2006 по 2023 рік вона перебувала в стосунках з [PERSON] . У 2023 році на фоні того, що [PERSON] почав вести поганий спосіб життя, тому прийняла рішення розійтися. У грудні 2024 року [PERSON] зламав її сторінку на соціальній мережі «Фейсбук» і з того часу по сьогоднішній день публікує її фотографії та підписує їх завідомо неправдивими даними. З даного приводу було здійснено неодноразові телефонні дзвінки на номер телефону ( [NUMBER] ), який вимкнений, та протягом двох тижнів не з`являвся в мережі, також неодноразово була відвідана адреса проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , де двері ніхто не відчинив. Зважаючи на викладене, зазначена подія не містить відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, так як неможливо встановити всіх обставин події, відповідно вона підлягає розгляду та прийняттю рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян». Результати: розгляд звернення припинити; матеріали перевірки скерувати в секретаріат Ужгородського РУП; про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб. 04.11.2024 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №247701 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з яким 20.10.2024, приблизно о 17.10 год. в [ADDRESS] , він вчинив сварку з своєю колишньою [PERSON] , в ході якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство. Відповідно до термінового заборонного приписи стосовно кривдника серії АА №315813 від 27.10.2025 [PERSON] 27.10.2024 о 20.00 год. в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки [PERSON] , а саме: словесно ображав, нецензурно висловлювався. Щодо кривдника застосовано відповідні заходи заборонного припису. Припис винесений строком на 10 діб. Крім того, 19.11.2024 відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №633115, згідно з яким він вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки [PERSON] . Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №273635 від 22.04.2025 [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме нецензурно лаявся та чіплявся до колишньої співмешканки [PERSON] . Щодо кривдника застосовано відповідні заходи заборонного припису. Припис винесений строком на 10 діб. Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктом 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Звертаючись до суду із даною заявою про видачу обмежувального припису заявниця вказує на те, що протягом травня 2025 року вона перебувала за межами області за станом здоров`я, [PERSON] був позбавлений можливості продовжувати вчиняти психологічне насильство щодо неї, а після повернення на початку червня до свого місця проживання він знову переслідує її та погрожує застосуванням фізичного насильства. Відповідно до п. 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Аналізуючи зазначені норми законодавства, а також викладені у заяві обставини, дії [PERSON] по відношенню до заявниці є проявом психологічного та фізичного насильства. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. При цьому «оцінка ризиків» та «наявність ризиків» є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. Частиною 1 ст. 270 ЦК України визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні Європейського суду з прав людини «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» (GC), n. 55182, «Idalov v. Russia» (GC), 91183. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK» наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145). З матеріалів справи вбачається, що заявниця є постраждалою від дій [PERSON] , що мають ознаки домашнього насильства. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За положеннями ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявниці, у зв`язку із цим заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника (ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України).

Outcome: approved