Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Національному транспортному університеті у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення двадцяти трирічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування вимог зазначається, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Добрянською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області, актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , та дочка, [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] повнолітній, є студентом першого курсу денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету. Навчання на денній формі позбавляє сина можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід. З підстав стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання позивач звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням Вищої Ради правосуддя від 25 березня 2025 року № 613/0/15-2025 від 25 березня 2025 року суддю [PERSON] звільнено з посади судді Броварського міськрайонного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року головуючим суддею у даній справі визначено Василишина В.О. Ухвалою суду від 18 травня 2025 року дану справу прийнято до розгляду у спрощеному провадженні. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 18 червня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 27 лютого 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , та дочка, [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки № 305 від 03 грудня 2024 року, виданої Національним транспортним університетом, [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету (за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб) для здобуття ступеня бакалавра у групі МР-І-1 за спеціальністю 075 «Маркетинг». Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною першою статті 199\~СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи спір по суті, з урахуванням зібраних у справі доказів, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. З матеріалів справи встановлено, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, відповідно потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою, працездатною за віком та станом здоров`я, так як доказів, які б спростовували зазначені обставини судом здобуто не було. Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги, згоден платити аліменти у заявленому розмірі. Заявлений розмір аліментів не є обтяжуючим для відповідача і таким, що суттєво ускладнить його майновий стан. При цьому, суд враховує й положення статті 199\~СК України відповідно до яких обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей не є безумовним, на відміну від утримання неповнолітніх, та виникає лише в тому випадку, якщо у платника аліментів є така можливість. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 13 грудня 2024 року і до досягнення двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved