Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач у березні 2025 року звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в сумі 10 000,00 грн шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 360 днів. На підставі договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 99\~500 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 99 500 грн., яка складається із суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 10\~000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 58\~250,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів 31 250 грн; судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 07.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.24-35). Відповідно до п.1.2 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обв`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10\~000,00 грн. Згідно з п.1.3 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 строк кредиту 360 днів. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для клієнта. Відповідно до п.1.4 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 0,50% в день та застосовується та умовах визначених п.п.1.4.2 договору. За умовами п.6.4 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 у випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом товариство має право нараховувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф: у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Згідно з п.2.1 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1868-0111 від 01.11.2024 та повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 05.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250528/45767-БТ (а.с.18 зворот., 129). Відповідно до п.9.3 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію та нормативних актів Національного банку України. Встановлено, що договір №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 59736 (а.с. 24-34). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, факт укладення договору про надання позики між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 104 500 грн., яка складається із суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 10 000 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 58 250 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів 31 250 грн, штрафні санкції 5000 грн та підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» та розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.41-45, 46-47). Встановлено, що 25.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу №25/10/2024. Відповідно до п.1.1 договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 за цим договором фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Лінеура Україна») (ціна продажу) за плату, а клієнт (ТОВ «Лінеура Україна») відступити факторові (ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (ТОВ «Лінеура Україна»). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.85-93). Отже, конкретні суми грошових вимог що є предметом даного договору вказані в реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників додатку №1 до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 вбачається, що за кредитним договором 4452204, боржником якого є [PERSON] заборгованість становить 73 250 грн, з яких: 10\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 58\~250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 5\~000,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.16). Таким чином, на підставі договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 73\~250,00 грн. Встановлено, що рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.79). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 заборгованість за процентами за користування кредитом становить в сумі 58 250 грн, які нараховані в період з 07.03.2024 по 25.10.2024; заборгованість за штрафними санкціями - 5\~000,00 грн (а.с. 41-45). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Каптал» за 125 календарних днів, а саме в період з 26.10.2024 по 27.02.2025 нараховані відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 31\~250,00 грн (а.с.46-47). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти за користування кредитом в розмірі 58 250 грн, та в сумі 31 250 грн, позикодавцем нараховані впродовж дії договору, тобто до 07.03.2025. За умовами п.6.4 договору №4452204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.03.2024 первісним кредитором нараховані штрафні санкції, які відповідно до розрахунку заборгованості складають 5\~000,00 грн (а.с.41-45). Згідно з\~п.18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням викладеного позивач не заявляє до стягнення заборгованість зі штрафних санкцій. За таких обставин, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором, зменшення суми заборгованості є диспозитивним правом позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 99 500 грн., яка складається із суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 10\~000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 58\~250,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів 31 250 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 10.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем укладений договір №10/12-2024 про надання правничої допомоги (а.с.83-84). Відповідно до акту №6917 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.02.2025 згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 адвокатом Столітнім М.М. надані такі послуги: зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства 0,5 год, вартість 440,00 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год, вартість 840,00 грн; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду. Практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства 0,5 год, вартість 440,00 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом 1 год, вартість 840,00 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів 1 год, вартість 840,00 грн; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів 1 год, вартість 840,00 грн; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №4452204 від 07.03.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] до Полтавського районного суду Полтавської області 2 год, вартість 1640,00 грн; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) додатків до позовної заяви, необхідних доля повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи 1 год, вартість 840,00 грн; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо 2 год, вартість 1640,00 грн; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №4452204 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , в тому числі участь у судових засіданнях 2 год, вартість 1640,00 грн. Загальна сума витрат становить 10\~000,00 грн (а.с.48). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, акт №6917 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.02.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. Також, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. За таких обставин, враховуючи, суд вважає за необхідне, з огляду на принцип реальності та розумності стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 6000 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн (а.с.2). Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved