Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.03.2020 року в розмірі 38949 грн. 27 коп., з яких: 38949 грн. 27 коп.- заборгованість за тілом кредита, з тих підстав, що відповідач добровільно не виконує зобов`язання за кредитним договором. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з`явився. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 66), до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд вирішив можливим розглянути справу у\~ відсутність учасників справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] \~ було укладено договір від 13.03.2020 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який складається з анкети заяви ,\~ паспорту споживчого кредиту , заяви про приєднання до умов та правил надання послуг, що становлять кредитний договір (а.с. 37-52). Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписані паспорт споживчого кредиту , заява про приєднання до умов та правил надання послуг складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги умов та правил надання послуг , а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 13.03.2020 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали договором від 13.03.2020 року. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Статтею 549 ЦК України встановлена відповідальність боржника у виді неустойки у разі порушення ним зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 13.03.2020 року, укладеного між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] заборгованість станом на 16.02.2025\~ року становить 38949 грн. 27 коп., з яких: 38949 грн. 27 коп.- заборгованість за тілом кредита (а.с. 23-30). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк,\~ встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між АТ КБ ПриватБанк та ним, не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі. Крім того, заперечень та доказів на спростування заборгованості за кредитним договором від 13.03.2020 року чи заборгованості у меншому розмірі відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотків, і відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь АТ КБ ПриватБанк. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ КБ ПриватБанк за кредитним договором від 13.03.2020 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 38949 грн. 27 коп., з яких: 38949 грн. 27 коп.- заборгованість за тілом кредита, що виникла станом на 16.02.2025 року та заявлена позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.55). Відповідно до ст.ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved