Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.04.2025 до суду надійшла позовна заява АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.06.2023 між сторонами було укладено кредитний договір №ABH0CT155101686826543750, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 40 000 гривень строком на 36 місяців зі сплатною процентів у розмірі 55 відсотків щорічно. Станом на 25.04.2025 заборгованість відповідача становить 30 247,27 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 25 031,18 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 5216,09 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101686826543750 у розмірі 30 247,27 гривень та судовий збір. Ухвалою суду від 06.05.2025 позовну заяву АТ «Акцент-Банк» було залишено без руху. Ухвалою суду від 12.05.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Шкапенко О. В. в позовній заяві не заперечував проти розгляду справи без участі представника позивача у разі неявки в судове засідання відповідача. Також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» 13.06.2021 (а. с. 7). 15.06.2023 між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ABH0CT155101686826543750, відповідно до якого сума кредиту становить 40000 гривень, строк кредиту 36 місяців, процентна ставка 55 % на рік. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису (а. с. 6). Суду також надано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем (а. с. 7). Згідно меморіального ордеру №TR.30797213.38342.65455 від 15.06.2023 року [PERSON] було видано кредит відповідно до договору №ABH0CT155101686826543750 у розмірі 40 000 гривень (а. с. 9). Згідно розрахунку заборгованості за договором №ABH0CT155101686826543750 станом на 25.04.2025 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 30 247,27 гривень, з яких за тілом кредиту 25 031,18 гривень, за процентами 5 216,09 гривень (а. с. 8-9). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, слід стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 247,27 гривень. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved