Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

у грудні 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 50 857,72 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23. Відповідно до умов цього Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору), зокрема, за Заявою-анкетою про надання банківських послуг № 0020/980/011572202/1 від 05.01.2018 року, укладеною між AT «ОТП Банк» та [PERSON] , відповідно до якої визначено умови обслуговування кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки розмір якої визначається Заявою-анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 33 % річних. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. На порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за Кредитним договором № 0020/980/011572202/1 від 05.01.2018 року. Станом на день відступлення права вимоги, загальний розмір заборгованості відповідача становить 50 857,72 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 27 854,29 грн, заборгованість за відсотками - 23 003,43 грн. Позивач направив 08.11.2024 року відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак вказана вимога повернута за закінченням терміну зберігання. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 50 857,72 грн та понесені судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 17.03.2025 року, після передачі вказаної справи за підсудністю з Дніпровського районного суду м. Києва, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву (а.с. 139-140). Відповідачем відзиву на позов до суду не подано, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, яка була направлена на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформулював правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 05.01.2018 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Заяву-анкету про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» № 0020/980/011572202/1 про те, що Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку (а.с.12-12 зворот). Відповідно до Заяви-анкети визначено умови обслуговування кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 33 % річних. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Шляхом підписання Заяви-анкети клієнт підтвердив, що: 1) банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством , що захищає права споживачів; 2) перед укладанням Договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/ Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення кредиту та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна для користування банківськими послугами. Таким чином, банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття рахунку і встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором АТ «ОТП Банк», станом на 24.03.2023 року заборгованість за договором № 0020/980/011572202/1 від 05.01.2018 року склала 50 857,72 грн (а.с. 14-76,76 зворот). Відповідно до копії звіту-рахунку за період з 05.01.2018 року по 24.03.202 року відповідач активно користувався кредитними коштами, та всього на його рахунок надійшло за період 1 855 732,99 грн, а всього списано за період 1 916 662,32 грн (а.с. 77- 108). 24.03.2023 року між AT «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265 (а.с. 5-9,9 зворот). Відповідно до по 3.1. Договору факторингу підписанням цього договору клієнт (АТ «ОТП Банк») гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. За змістом п. 2.1. цього Договору боржником є фізична особа, що уклала з клієнтом кредитний договір дані про яку передані фактору відповідно до умов Договору. Пунктом 8.3.1. вказаного Договору визначено, що клієнт зобов`язаний в день підписання цього Договору підготувати і передати факторові в електронній формі електронною поштою Реєстр божників в електронному вигляді за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього Договору з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні містись в Реєстрі боржників в електронному вигляді. Згідно п. 8.3.2. Договору факторингу в день підписання цього договору після отримання фактором Реєстру боржників в електронному вигляді фактор формує, підписує та надає клієнту для підписання Реєстр боржників у письмовому вигляді (Додаток № 1 до цього договору) та Акт приймання-передачі прав вимоги до боржників (Додаток № 2 до цього договору). Протягом 3-х робочих днів з моменту отримання клієнтом Реєстру боржників у письмовому вигляді та Акта приймання-передачі права вимоги до боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказані документи, скріплює їх печаткою та передає підписані примірники факторові. ТОВ «Брайт Інвестмент» направило [PERSON] вимогу від 07.11.2024 року про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту (а.с. 109-116). У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами вказаного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних його умов, який оформлено ними в електронній формі з використанням електронного підпису. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Однак, позивачем всупереч положенням Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року не надано Реєстр боржників підписаний обома сторонами, що є Додатком № 1 до цього Договору, а наданий Витяг підписано лише представником ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с.10). Крім того, в матеріалах справи відсутній Акт приймання-передачі прав вимоги до боржників, підписаний AT «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент». Таким чином, суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача право вимоги за вищезазначеною Заявою-анкетою № 0020/980/011572202/1 від 05.01.2018 року про надання банківських послуг, що укладена між AT «ОТП Банк» та [PERSON] , оскільки до Договору факторингу №24/03/23, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент», позивач не надав документації, визначеної п. п. 8.3.1., 8.3.2. цього Договору. Отже, посилання позивача на те, що саме [PERSON] є його боржником за Договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року жодним чином не підтверджені, та докази передачі від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент» відповідної документації, визначеної умовами вказаного Договору та у передбаченому цим Договором порядку суду не надані. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, тобто, що на момент розгляду справи відповідач вважається боржником останнього згідно з п. 2.1. Договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року та повинен сплатити йому заявлену суму заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed