Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

ТОВ "Новий колектор" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 4 450 грн. 00 коп. та понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на \~ \~ \~ \~правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. Представник позивача Волконітіна К.Ю. у прохальній частині позову просить проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ "Новий колектор", проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзиву на позов не подавав, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] 11 жовтня 2018 року укладено Кредитний договір (оферти) № 10.10.2018-100004836, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 2 500 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28 % та довідкою про переказ коштів від 11.10.2018. Відповідно до Заявки від 11.10.2018 кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 2 500,00 грн. з первинним строком на 14 днів, а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується довідкою про переказ коштів від 11.10.2018. Отже, кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 16.04.2025 утворилась заборгованість у розмірі 4450,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 2 500,00 грн. та за відсотками 700,00 грн., а також штраф у розмірі 1 250,00 грн., який нараховано відповідно до п. 5.4 Кредитного договору № 10.10.2018-100004836 від 11.10.2018 року), чим порушуються права та інтереси позивача. [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 7843 підписано Заявку на отримання кредиту, Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), чим підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 2 500,00 грн., таким чином, акцептовано умови Договору. 11.10.2018 [PERSON] отримав підтвердження укладення кредитного договору № 10.10.2018-100004836 від 11.10.2018 Між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № 250122-2 від 25 січня 2022 року. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 10.10.2018-100004836 від 11.10.2018 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . На підтвердження зазначеного надано витяг з реєстру прав вимог № 1 (перша та остання сторінка, а також сторінка з реквізитами, що стосуються відповідача, конфіденційна інформація, в тому числі персональні дані інших осіб, заретушовано). В свою чергу, позивачем 28.01.2022 на фінансовий номер телефону відповідача [PERSON] , а саме: [NUMBER] було направлено СМС повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу № 250122-2 від 25.01.2022р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 10.10.2018-100004836 від 11.10.2018. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601; 0-800-20-33-20; Info@newcollector.com.ua; http://newcollector.com.ua/". Сплачувати необхідно в ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР». Статус зазначеного повідомлення - «DELIVERED». Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 10.10.2018-100004836 від 11.10.2018 заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Новий Колектор" за період з 11.10.2020 по 16.04.2025 становить 4 450 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 2 500 грн., відсотків в розмірі 700 грн. та штрафу в розмірі 1 250 грн. Станом на 28 березня 2025 року заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 4 450 грн. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21) від 01 листопада 2021 року та в справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідач будь-яких доказів не надав. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем. При цьому, ТОВ "Споживчий центр" належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Новий колектор" підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача за договором № 10.10.2018-100004836\~від 11.10.2018 стягненню\~підлягає заборгованість\~частково на\~загальну суму3\~200 грн., а саме: по тілу кредиту в розмірі 2500 грн. та за відсотками в розмірі 700 грн. Згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано: Договір № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, додаткову угоду № 4 від 14.08.2024, додаткову угоду № 17 від 03.04.2025, додаткову угоду № 19 від 16.04.2025, звіт про виконану роботу від 02.05.2025. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 3 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved