Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач\~ ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 05.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) №04.06.2024-100002675, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 4000 гривень строком на 112 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом та застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 10% від суми кредиту та дорівнює 400 грн. 00 коп. Згідно з п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-7729. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кошти у розмірі 4000 гривень, а остання в свою чергу зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату 24.09.2024 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 13120 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 гривень; заборгованості по процентам у розмірі 6720 гривень; заборгованості по комісії в розмірі 400 гривень; заборгованості по неустойці в розмірі 2000 гривень. На підставі\~викладеного,\~позивач просить\~стягнути з\~ [PERSON] на користь\~ТОВ «Споживчий\~центр» заборгованість\~за кредитним\~договором №04.06.2024-100002675\~від 05.06.2024\~року в\~розмірі 13120грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою суду від 16.04.2025 року було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.\~130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280\~ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 05.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №04.06.2024-100002675 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с.13-18). 05.06.2024 року позичальником [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора Е775 було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) (а.с.13-16), підписавши яку остання підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування. Також відповідач підтвердила отримання нею усіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик, запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть для нього мати, в тому числі у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Так, із дослідженої заявки від 05.06.2024 року вбачається, що позичальник 05.06.2024 року о 09:13 за допомогою одноразового ідентифікатора Е775 підписала заявку до кредитного договору №04.06.2024-100002675, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомилася 04.06.2024 року за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому, підписанням цієї заявки позичальник підтвердив однозначне та безумовне прийняття (акцепт) пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). З договору слідує, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною двної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.3.1-3.3 пропозиції). Відповідно до п. 4.1, 4.3, 4.4 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-7729. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати кредиту - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. Комісії нараховується у порядку, встановленому договором. Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит. (а.с.13зв.-14). Відповідно до умов заявки від 05.06.2024 року, сума кредиту становить 4000 гривень, строком на 112 дні з дати його надання, дата повернення 24.09.2024 року. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не можу бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом встого строку, на який надається кредит, виражені у процента хід загального розміру виданого кредиту. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком Ккедиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 400 гривень (а.с.16зв.). Неустойка: 40 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконаного зобов`язання, незалежно від суми невиконаного кожного окремого зобов`язання. Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, суд приходить до наступних висновків. Так, між сторонами склались правовідносини, що врегульовані нормами цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із дослідженого судом договору про споживчий кредит №04.06.2024-100002675 від 05.06.2024 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України«Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, кредитний договір №04.06.2024-100002675 від 05.06.2024 року укладено в електронній формі, що відповідає приписам\~статті 207 ЦК України\~із застосуванням\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та підписано сторонами, відповідно до вимог\~ст.12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі. Із кредитного договору видно, що [PERSON] як позичальник та споживач за договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (номер мобільного телефону, місце проживання, номер паспорту та РНОКПП). Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. Відповідно до квитанції 2471474516 системи LiqPai 05.06.2024 року о 09:13 була здійснена виплата коштів у сумі 4000 гривень на карту [NUMBER] *29 за договором №04.06.2024-100002675, відомості про яку надав позичальник (а.с.10). \~ \~ \~ \~Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковими до виконання. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, унаслідок чого у неї виникла заборгованість. Положеннями статей\~1046,1049 ЦК України\~унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦКУкраїни\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили розмір процентної ставки 1,50 % в день. Згідно з п. 3 кредитного договору строк кредитування 112 дні. Умовами договору не передбачено можливості пролонгації його дії. Із поданої до суду позовної заяви вбачається, що проценти за договором було нараховано за період з 05.06.2024 року по 24.09.2024 року, після чого позивач звернувся до суду з позовною заявою. Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою \~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір №04.06.2024-100002675 було укладено 05.06.2024 року, тобто після внесення змін до\~Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п.3 договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 1,50 % у порядку ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %. Так, 4000 грн. 00 коп. (сума кредиту) х 1,00 % = 40 грн. 00 коп. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у коштами). Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за договором становить: 4480 грн. 00 коп. (4000 грн. 00 коп. х 1% х 112 дні). \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне: Судом установлено, що умовами кредитного договору від 05.06.2024 року передбачено, що неустойка дорівнює 40 грн. 00 коп. та нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №04.06.2024-100002675 від 05.06.2024 року розмір неустойка за обслуговування кредитної заборгованості складає 2000 грн. 00 коп. (а.с.7). Однак, суд звертає увагу на те, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За змістом ч.1 ст.14 ЦК України особа\~може бути звільнена від цивільного обов`язку\~або його виконання у випадках, встановлених договором\~або актами цивільного законодавства. Верховний Суд неодноразово наводив висновки щодо застосування п.18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України (див. постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23(провадження № 61-8279св23). Тлумачення п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; У договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, тощо; У встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У даній справі, встановлено, що позивач (позикодавець) просив стягнути з позичальника неустойку за час прострочення повернення позики під час дії в Україні воєнного стану. Судом враховано, що законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (п. 15 та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами,\~\~відповідачу до сплати було нараховано у рахунок сплати неустойки 2000 гривень. Однак, відповідно до вимог закону такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем, а отже у задовленні позовних вимог у цій частині слід відмовити. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial