Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

І.Короткий зміст вимог заяви. [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання рідної тітки [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його (заявника) опікуном. В обґрунтування заяви покликається на те, що його тітка [PERSON] ,\~ [INFO] ,відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №819620 є особою з інвалідністю 1-А групи з дитинства. Згідно з медичним висновком, виданим КНП «Мостиська міська лікарня» за №21 від 12.02.2025 року, у неї діагностовано дитячий церебральний параліч із вираженим нижнім парапарезом, а тому вона самостійно не може сидіти, пересуватися та по стану здоров`я є нетранспортабельною. Крім того, згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданою КНП «Мостиська міська лікарня» від 19.02.2025 року [PERSON] встановлено діагноз - виражена розумова відсталість у ступені імбецильності з емоційно-вольовими та поведінковими розладами, зокрема через психічний розлад така перебуває на спостереженні у лікаря-психіатра. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №717 Львівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії, Міністерства охорони здоров`я України» (м.Львів вул.Кульпарківська, 95) від 05.05.2025 року, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом помірною розумовою відсталістю внаслідок ДЦП, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними і не може сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них вірні покази, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. Одночасно заявник просить призначити його опікуном [PERSON] , посилаючись на те, що вони є членами однієї сім`ї. Інших членів сім`ї, які могли б доглядати [PERSON] немає, оскільки батьки останньої є особами пенсійного віку та по стану здоров`я такі не можуть доглядати за дочкою. Стверджує, що саме він має бажання і фінансову можливість здійснювати догляд за [PERSON] , позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджується характеристикою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 11.02.2025 року №63, а також має задовільний належний стан здоров`я, на диспансерному обліку не перебуває, незнятої чи непогашеної судимості немає. З огляду на наведене, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його ( [PERSON] ) опікуном останньої. ІІ. Позиція учасників справи. Заявник [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з дитинства зареєстрований та проживає разом із [PERSON] за однією адресою. З 2021 року він є одруженим, відтак разом із ним та [PERSON] проживають ще його дружина та дитина. Заявник вказав, що регулярно забезпечує [PERSON] необхідними лікарськими засобами та продуктами харчування, готує їжу, має власний автомобіль, а тому може забезпечити [PERSON] у разі потреби, здійснення доїзду до закладів охорони здоров`я. Подану заяву [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, зазначивши, що є єдиним родичем, який на даний час бажає та має можливість здійснювати догляд за [PERSON] , адже його бабуся та дідусь, які є батьками [PERSON] , перебувають у похилому віці та за станом здоров`я не можуть здійснювати за нею догляд. Представник заінтересованої особи - Мостиської міської ради Львівської області як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява представника Мостиської міської ради Львівської області про розгляд даної справи за їх відсутності. Крім того, в матеріалах справи міститься подання опікунської ради при виконавчому комітеті Мостиської міської ради Львівської області про доцільну можливість призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Представник [PERSON] адвокат Тиндик Р.В. у судовому засіданні зазначив, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №717 від 05.05.2025р., [PERSON] дійсно страждає тяжким психічним розладом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, відтак вона потребує опіки. Не заперечив щодо задоволення заяви [PERSON] та призначення такого опікуном [PERSON] , вважаючи, що заявлені вимоги повністю відповідають інтересам останньої. У відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст.299 ЦПК України, з врахування висновку судово-психіатричного експерта за №717 від 05.05.2025р., розгляд заяви проводиться у відсутності [PERSON] , [INFO] , щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною. При цьому суд враховує, що її інтереси в ході судового розгляду даної справи представляв адвокат Тиндик Р.В. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 23.05.2025р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , Мостиська міська рада Львівської області як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно медичного висновку, виданого КНП «Мостиська міська лікарня» №21 від 12.02.2025 року у [PERSON] встановлено діагноз - дитячий церебральний параліч з вираженим нижнім спастичним парапарезом. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА №819620, [PERSON] має статус особи з інвалідністю І-А групи з дитинства безтерміново. Висновок про умови та характер праці потребує постійного стороннього догляду. Згідно висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №21 від 12.02.2025 року, [PERSON] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. З довідки про отримання допомоги №239 від 11.02.2025 року відомо, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 01.01.2007 року призначено державну соціальну допомогу як особі з інвалідністю І групи з дитинства. Довідкою, що видана КНП «Мостиська міська лікарня» №6 від 14.02.2025 року, підтверджується те, що [PERSON] перебуває на спостереженні через психічний розлад. Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданою КНП «Мостиська міська лікарня» від 19.02.2025 року, [PERSON] встановлено діагноз - виражена розумова відсталість в степені імбецильності з емоційно-вольовими і поведінковими розладами. Відповідно до медичного висновку №71 від 15.04.2025 [PERSON] є невиліковно хворою, інвалідом І-А групи з дитинства, яка самостійно не може сидіти, пересуватися та по стану здоров`я є нетранспортабельною. Львівською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м.Львів вул.Кульпарківська, 95) проведено судово-психіатричну експертизу №717 від 05.05.2025р., згідно якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилась із дитячим церебральним паралічем (ДЦП), з дитинства різко відставала у психічному розвитку, ніде не навчалась, не може ходити, визнана інвалідом А-групи з дитинства, самостійно безпорадна, не здатна задовольнити свої потреби на мінімальному рівні життєдіяльності. При даному експертному дослідженні виявлені тотальний недорозвиток усіх психічних функцій: мислення, пам`яті, інтелекту, емоційної та вольової сфери. Сукупність вказаних відомостей та симптомів відповідає клінічній картинці помірної розумової відсталості (згідно критеріїв Міжнародної класифікації хвороб 10, шифр F 71), що позбавляє її здатності адекватно оцінювати оточуючу дійсність, свій стан та поведінку. [PERSON] [INFO] , на даний час страждає хронічним стійким психічним розладом помірною розумовою відсталістю внаслідок ДЦП, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них вірні покази, у зв`язку з чим потребує постійного догляду з боку рідних. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] . [INFO] , є рідною тіткою заявника [PERSON] . Батько [PERSON] , який є дідом заявника [PERSON] [PERSON] та матір [PERSON] , яка є бабою заявника [PERSON] [PERSON] , - є пенсіонерами. [PERSON] проживає разом зі заявником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №60 від 11.02.2025р., виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області. Заявник [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області №13 від 13.06.2025 року затверджено подання про доцільну можливість призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] . З дослідженого судом подання відомо, що [PERSON] , [INFO] , має статус особи з інвалідністю1-А групи, зокрема, страждає хронічним стійким психічним розладом помірною розумовою відсталістю внаслідок ДЦП з дитинства, вона зареєстрована і фактично проживає зі своїм племінником по маминій лінії [PERSON] в одному помешканні за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту перевірки умов життя майбутнього опікуна, взаємовідносини між племінником і тіткою близькі, люблячі, безпечні, дружні, взаємні, базуються на взаємоповазі та довірі. Соціально-побутові умови відповідають для здійснення опіки. Із огляду сімейного лікаря в амбулаторії загальної практики сімейної медицини міста Мостиська №132 від 05.06.2025р., [PERSON] здоровий. Згідно акту обстеження умов життя особи, що потребує опіки і опису її майна, - санітарно-гігієнічні умови життя задовільні та безпечні. За місцем проживання [PERSON] зарекомендував себе як зразковий громадянин, характеризується позитивно, працелюбний, добросовісно відноситься до громадських обов`язків, скарг на нього не надходило, незнятої чи погашеної судимості у нього не було. Щодо інших родичів першого ступеня спорідненості встановлено, що мати [PERSON] [PERSON] є пенсіонером, така страждає га гіпретензивну хворобу серця, варикозне розширення вен нижніх кінцівок, внаслідок чого потребує постійного довготривалого лікування; батько [PERSON] [PERSON] є пенсіонером; рідна сестра [PERSON] (мати [PERSON] ) [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Відомостей про наявність інших осіб - кровних родичів, які б могли здійснювати догляд за [PERSON] , - немає. V. Застосовані судом норми права. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Як відомо із змісту ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ст.63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Згідно ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду. Враховуючи наведені норми законодавства, дослідивши обставини справи та надані учасниками справи докази, зокрема з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта №717 від 05.05.2025 року, суд приходить до переконання, що [PERSON] є особою, яка внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. Крім того, для досягнення мети цивільного судочинства, зокрема захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою [PERSON] , обов`язком суду є призначення такій особі опікуна за поданням (висновком) органу опіки та піклування, яким встановлено доцільність призначення опікуном [PERSON] саме заявника [PERSON] . Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що частинами 1, 4 ст.67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічну [PERSON] , про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням, а також вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної [PERSON] VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами Виходячи з вимог ст.141, ч.2 ст.299 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved