Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом, в якому просить встановити спосіб участі у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] : щотижня у суботу на неділю кожного місяця з 09.00 год. до 16.00 год побачення та спілкування за місцем проживання дитини, у присутності її матері. Вимоги позову обґрунтовує тим, що від шлюбу відповідача [PERSON] з [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2023 шлюб між ними розірвано. [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] та рідною бабусею дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина постійно проживає з відповідачкою, яка усілякими способами перешкоджає позивачу у спілкуванні з онукою. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20.11.2024 справу направлено за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 12.02.2025 справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги і не заперечує проти задоволення позову. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Надіслали до суду висновок щодо визначення способу участі бабусі у спілкуванні з малолітньою онукою. Заслухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] (а.с. 11). 20.07.2018 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1321 (а.с. 15). Рішенням Шевченківського районного суду від 23.01.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 17-18). Від спільного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Судом встановлено, що у добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо порядку участі бабусі у вихованні онуки [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору позивач зверталася до відповідача з пропозицією вирішити спір щодо спілкування з дитиною у добровільному порядку, однак остання залишилась з боку відповідача без реагування. Між сторонами виник спір щодо участі баби у спілкуванні та вихованні онуки. Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, має право на особисте спілкування з онукою, а мати не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Разом з тим, суд акцентує увагу, що такий висновок у відповідності до частини другої статті 212 ЦПК України не має для суду наперед встановленого значення та підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами. Відповідно до положень частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Згідно висновку відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради щодо визначення способу участі бабусі у спілкуванні з малолітньою онукою, відділ служби у справах дітей та сім' ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради рекомендує суду визначити спосіб участі бабусі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , наступним чином: щотижня у середу з 16.00 год. до 19.00 год. побачення та спілкування [PERSON] за місцем проживання онуки [PERSON] , [INFO] , у присутності її матері - [PERSON] . Також можлива зміна днів та годин спілкування за домовленістю між сторонами (матері та бабусі) дитини. Рекомендовано проводити усі зустрічі за бажанням дитини. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час розгляду справи судом відповідач визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, враховуючи, що відповідач визнала позов, суд уважає правильним та доцільним задовольнити позов та встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні онуки - [PERSON] , [INFO] наступним чином: кожної суботи та неділі місяця з 09.00 год до 16.00 год побачення та спілкування за місцем проживання малолітньої дитини у присутності її матері. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що такий спосіб участі бабусі у вихованні онуки та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як бабусі так і онуки, а також є достатнім для забезпечення участі баби у процесі виховання онуки. При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам.

Outcome: approved