Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Павлика Н.І із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Подану заяву обґрунтовує тим, що 28.11.2014 року Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання судового наказу №2н-4304/06 виданого 26.10.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» борг у розмірі 9008,95 грн. На рахунку ДВС перебувають грошові кошти для погашення заборгованості за вищевказаним виконавчим документом. Відповідно до програмного комплексу «Єдина операційна система Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» право вимоги було відступлено ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇІНА». Своєю заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇІНА» повідомили про відступлення права вимоги на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС». На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду. Представник заявника у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, подану заяву підтримав та просив суд задовольнити її у повному обсязі. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином. Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, перевіривши наведені сторонами доводи щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 жовтня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк заборгованість за кредитним договором №400046144 від 03.04.2008 року у розмірі 8 934,28 грн та судові витрати у розмірі 74,67 грн. 28.11.2014 року Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання судового наказу №2н-4304/06 виданого 26.10.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва. 29 листопада 2024 року державним виконавцем було направлено вимогу №165582 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У відповідь на вказану вимогу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб своїм листом від 17 грудня 2024 року за №60-12795/24 повідомив, що відповідно до програмного комплексу «Єдина операційна система Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» право вимоги було відступлено ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇІНА». 19 березня 2025 року державним виконавцем було направлено вимогу №38771 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇІНА». У відповідь на вказану вимогу ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇІНА» своїм листом від 17 грудня 2024 року за №60-12795/24 повідомив, що останні змінили свою назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та просили замінити сторону виконавчого провадження. За загальним правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року /справа № 6-122 цс13/. Частиною 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду. Аналіз зазначених норм Конституції, положень цивільного закону, які регулюють зобов`язальні відносини, положень цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також норм ЗУ «Про виконавче провадження», в їх сукупності дає підстави вважати, що оскільки судове рішення знаходиться на стадії виконання, наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не має правового значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду». Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Павлика Н.І. про заміну сторони у виконавчому провадженні є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved