Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 1992 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини у сторін не склалися. Під час спільного проживання з`ясувалося, що у позивача з відповідачем різні погляди на життя, а саме: на обов`язки чоловіка і дружини в шлюбі, на витрати спільних грошових коштів на сімейні потреби, на виховання дитини, на проведення дозвілля, а тому при вирішенні навіть дрібних побутових питань сторони часто сварилися. Постійні непорозуміння між ними призвели до того, що вони почали віддалятися один від одного. З жовтня 2021 року сторони не підтримують подружні стосунки, ведуть окремо хатнє господарство, мають окремі бюджети. Проживаючи за різними адресами понад три роки, сторони не намагалися повернутися до спільного проживання, а тому позивачка вважає, що примирення між ними не тільки не можливе, а й не доцільне. Майнових спрів не мають. За даних обставин, позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними буде суперечити інтересам кожного з них, що має істотне значення. В органи РАЦС відповідач для розірвання шлюбу не з`являється. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ріпкинський районний суд Чернігівської області ухвалою від 14.04.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 01.05.2025. 01.05.2025 розгляд справи відкладено до 19.05.2025 у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи та повторним викликом за всіма відомими адресами проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 19.05.2025 розгляд справи відкладено до 05.06.2025 та визнано обов`язкову явку в судове засідання позивачки. 05.06.2025 розгляд справи відкладено до 30.06.2025 через неявку позивача. У судове засідання позивач не прибула, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить відмітка в довідці про причини повернення поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому разі днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, враховуючи положення пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Виходячи з наведеного, з урахуванням положень частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України, судом 30.06.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 30.04.1992 Дніпровським відділом ЗАГС міста Києва, актовий запис № 563. ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Згідно зі статтею 7\~Сімейного Кодексу\~України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог статті 55\~Сімейного Кодексу\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 1 статті 24\~Сімейного Кодексу\~України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4\~статті 56\~Сімейного Кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 2\~статті 112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі\~статті 112 Сімейного Кодексу України\~належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Згідно з частиною 3\~статті 115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Розподіл судових витрат Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved