Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось в жовтні 2024 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №03246-02/2022 від 03.02.2022р., в розмірі 14870 грн., за кредитним договором №2019754203 від 28.06.2023р., в розмірі 4588.54 грн., та судові витрати. Позов обґрунтував тим, що 03.02.2022р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №03246-02/2022. В подальшому 13.01.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»\~ та ТзОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 03246-02/2022 від 03.02.2022 року укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК«ЄАПБ», у зв`язку з чим відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ«ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором 03246-02/2022 від 03.02.2022 року, в сумі 14870 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за основним боргом, 9870 грн. - заборгованість за відсотками та 0 грн.- заборгованість за пенею. 25 липня 2018 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2019754203. В подальшому 28 червня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №28/06/23 від 28.06.2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~ зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується\~ відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі на умовах, що існують на дату відступлення прав вимог. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4588.54 грн., з яких: 3500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1088.54 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позикодавці свої зобов`язання за договорами виконали в повному обсязі, а відповідач кредити та відсотки за кредитами не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. 06.03.2025 року представник відповідача подав суду заяву про застосування строків позовної давності по кредитному договору №2019754203 від 25.07.2018р., оскільки договір факторингу укладено після закінчення строку дії кредитного Договору №2019754203 від 25.07.2018р. Також, 06.03.2025р. представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому\~ не заперечив щодо суми боргу за кредитним договором №03246-02/2022 від 03.02.2022 в розмірі 5000грн, але перед первісним кредитором ТзОВ «ФК «Інвеструм», а не ТзОВ «ФК`ЄАПБ», оскільки позивачем не надано суду всіх аркушів договору факторингу (переходу права вимоги від первісного кредитора до ТзОВ «ФК`ЄАПБ») та не надано підтвердження самої оплати за договором факторингу. Також щодо розрахунку вартості кредиту на строк понад 30 днів із зазначенням графіку сплати процентів за користування кредиту та суми процентів, матеріали справи не містять. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`являвся, однак його представник подав суду заяву про розгляд справи без їх участі та просив відмовити на підставі викладеної позиції у відзиві.\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. 03.02.2022р. між [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено договір про надання фінансового кредиту №03246-02/2022. За умовами договору Банк надає позичальнику кредит на суму 5000.00 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит строком на 30 днів, тобто до 04.03.2022р., під 2.5% на добу або 912.5% річних (а.с.7-8). Також, за п.4.3 договору сторони передбачили у разі неповернення кредиту протягом строку, можливість продовження нарахування відсотків але не більше 90 календарних днів. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 13.01.2023 між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено Договір факторингу № 13012023 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників; вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та\~ інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта До Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт, прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14870.00грн, з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9870.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.01.2023, позивачем не здійснювалося нарахування. Щодо даного кредитного договору представник відповідача в цілому\~\~ не заперечив щодо наявності суми боргу за кредитним договором №03246-02/2022 від 03.02.2022 в розмірі 5000грн, але перед первісним кредитором ТзОВ «ФК «Інвеструм», а не ТзОВ «ФК`ЄАПБ», оскільки позивачем не надано суду всіх аркушів договору факторингу (переходу права вимоги від первісного кредитора до ТзОВ «ФК`ЄАПБ») та не надано підтвердження самої оплати за договором факторингу. Також вказав додатково щодо розрахунку вартості кредиту на строк понад 30 днів із зазначенням графіку сплати процентів за користування кредиту та суми процентів, які на 13.01.2023р. становлять 9870.00 грн., матеріали справи не містять. Щодо цього суд частково погоджується з доводами представника відповідача та зазначає, що позивачем не надано підтвердження самої оплати за Договором факторингу від 13.01.2023р., а також дійсно з 9-ти аркушів Договору факторингу надано з 1-го по 4-ий аркуш та 9-й аркуш, тобто не в повному обсязі для правильності встановлення наявних умов угоди. Не долучено позивачем і розрахунок проведений попереднім кредитором по умовах кредитного договору щодо перевірки судом правильності нарахування відсотків, які не змінювались та недораховувались позивачем, та встановлено судом і період такого нарахування. На поданий відзив через електронний суд, представник позивача, який також зареєстрований та має наявний електронний кабінет у підсистемі електронного суду, ні відповіді на відзив, ні доказів належних до договору факторингу не надавав. Згідно ст.526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України). У ч. 1 та ч. 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Водночас, враховуючи вимоги ч. 2ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтями 1082, 1083 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Разом із тим, як вже зазначено вище, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» було укладено договір факторингу, за яким первісний кредитор відступив право вимоги за кредитним договором №03246-02/2022 від 03.02.2022р. укладеного із відповідачем. Також позивачем не надано суду доказів того, що боржника (відповідача) було поінформовано про відступлення права вимоги до нього. Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року (справа № 301/2368/14-ц) зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Належними доказами, які підтверджують передачу грошових коштів, наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та розмір заборгованості є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», бо підставою для бухгалгерського обліку господарських операцій є саме первинні документи. Проте, матеріали справи не містять доказів реальності існування прав вимоги за кредитними договорами в первісних кредиторів, а тому твердження позивача про наявність у нього права вимоги не відповідають дійсності. У відповідності до ч. 1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за договором про надання кредиту на підставі договору факторингу, у нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованостей боржника, в тому числі щодо суми позики і процентів, що зазначені у позовній заяві. Частиною 1 статті 9Закону України«Про бухгалтерськийоблік тафінансову звітністьв Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст.9Закону України «Про бухгалтерськийоблік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Відповідно до абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Наданий позивачем розрахунок заборгованості лише констатує суму заборгованості, визначену первісним кредитором і вказує на відсутність будь-яких нарахувань з моменту укладення договору факторингу позивачем. Проте, надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором є також необґрунтованим і непідтверджені належними, допустимими і достовірними доказами. Щодо укладення кредитного договору №2019754203 від 25.07.2018 року. 25 липня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2019754203, згідно умов якого АТ «ОТП Банк» зобов`язалось надати відповідачу споживчий кредит на суму 4550.94грн.\~ строком на 36 місяців, з процентною ставкою 0.01% щомісяця, терміном повернення 25.04.2019р. (а.с.21-25). 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/06/23 у відповідності до якого АТ «ОТП Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, що визначені договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2019754203 в сумі 4588.54 грн, з яких: 3500 грн. загальна сума боргу; 1088.54 грн. загальна сума боргу по відсоткам. Водночас до Договору факторингу, який також не надано в повному обсязі, не долучено підтверджень оплати між сторонами, на підставі норм законодавства, зазначених вище. Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договором №2019754203\~ від 25.07.2018 року, відповідач має заборгованість у розмірі 4588.54 грн, з яких: 3500 грн. загальна сума боргу; 1088.54 грн. загальна сума боргу по відсоткам. Щодо даної заборгованості по кредитному договору представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності, оскільки строк пред`явлення вимоги минув. Суд враховує дану заяву представника відповідача, так як строк дії кредитного договору був визначений сторонами - 25.04.2019р., кредитор в межах строку позовної давності 3 роки мав можливість звернення до суду за захистом своїх прав до 25.04.2022року. Натомість первісний кредитор після спливу строку передав право вимоги\~ 28.06.2023р позивачу. Окрім того, з врахуванням ст.257 ЦК України позовна давність за одним кредитним договором сплила і така не змінюється при переході прав вимоги. За ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено у спорі є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову в цілому. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на позивача з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі викладеного, відповідно до ст.257,267,512, 526, 530, 610, 611, 612, 638, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082, 1083 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed