Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

представник позивачки [PERSON] адвокат Змисла М.Р. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності, в якій просить суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 19.10.2020 було розірвано. За час шлюбу у спільну власність сторонами було набуте майно, зокрема квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивачка має право на частку в розмірі у квартирі, яка була придбана подружжям під час шлюбу. Станом на сьогоднішній день сторони не можуть дійти спільної згоди щодо визначення між ними, як співвласниками, розміру часток права власності на наведене вище майно та незважаючи на те, що позивачка [PERSON] є титульним володільцем, відсутність згоди колишнього чоловіка створює неможливість реалізації її права на продаж свої частки квартири, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 26.12.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Самсіна М.Л.. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 справа передана судді Костюк У.І.. Ухвалою суду від 17.02.2025 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 21.05.2025 представник позивачки [PERSON] адвокат Змисла М.Р. на адресу суду подала заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.02.2025 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.05.2025 клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Змисли М.Р. про витребування доказів задоволено та витребувано докази. Ухвалою суду від 26.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Вербовська У.Б. в судовому засіданні позов з підстав зазначених в ньому підтримала та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд за відсутності заперечень з сторони позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.112011 по 19.10.2020, який рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області по справі № 446/1065/20 було розірвано /а.с. 13-14/. Від спільного подружнього життя в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 12.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, де в ньому його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с. 11/. Згідно довідки № 292 про реєстрацію особи громадянином України виданої 12.08.2020 ГУ ДМС України у Львівській області [PERSON] , [INFO] уродженець с. Лосинць, Турківського району, Львівської області, згідно з рішенням ГУ ДМС України у Львівській області від 12.08.2020 він набув громадянства України на підставі ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 27.07.2012. Довідка видана до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.09.2012 і є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України /а.с. 12/. 19.05.2017 [PERSON] набула у власність на підставі договору купівлі-продажу квартиру загальною площею 43.3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 16-17/ Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87568088 від 19.05.2017, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира загальною площе, 43.3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 15/ 19.05.2017 [PERSON] нотаріально посвідченою заявою надав дозвіл дружині [PERSON] на купівлю квартири [ADDRESS] /а.с. 19/. Позивачка [PERSON] звертаючись до суду з даним позовом просить суд визнати за нею право власності на 1/2 спірного нерухомого майна набутого подружжям за час шлюбу. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Главою 26 ЦК України та Главою 8 СК України. Відповідно до частини першої статті 60\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з частиною першою статті 61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною першою статті 70\~СК України та абзацом 1 частини другої статті 372\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частиною першою статті 71\~СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72\~СК\~України та статтею 372 ЦК України. Статтею 69\~СК\~України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Також, суд враховує роз`яснення, викладені в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно - будівельному, гаражно -будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Предметом спору в даній справі є квартира [ADDRESS] . Так, судом встановлено, що 19.05.2017 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] При цьому в ході судового розгляду долученими письмовими доказами підтверджується факт придбання вище вказаного майна в шлюбі за час спільного проживання. Відтак в ході судового розгляду судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що спірна житлова квартира, загальною площею 43,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована за [PERSON] набута під час перебування сторін у шлюбі, а відтак належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Разом з тим судом відзначається, що фактично спір між сторонами виник з приводу поділу вказаного майна. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище наведене, судом відзначається, що поділ майна може бути здійснений за домовленістю між співвласниками, у зв`язку з чим діє презумпція рівності часток. Разом з тим, чинне законодавство передбачає можливість відступу від рівності часток у випадку поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності. Суд звертає увагу, що передбачені законом підстави для відступлення від рівності часток у спільному майні подружжя відсутні, а тому при поділі спірного майна між подружжям суд виходить з рівності часток сторін у справі в об`єкті спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному. Відтак враховуючи, те що спірне майно, а саме житлова квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя тому за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частки вищезазначеного майна. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved