Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача збитки в порядку регресу у розмірі 11 384,34 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПрАТ "СК "ВУСО" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси власника транспортного засобу «DAF XF 460 FAR», д.н.з. « [NUMBER] ». Позивач зазначив, що 26.09.2023 в с. Квітневе Броварського р-н, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz ACTORS 2542», д.н.з. [NUMBER] , причіп «KRONE ZZ», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці дорожнього руху, вчинив наїзд на припаркований автомобіль «DAF XF 460 FAR», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з викладеним, [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Позивач зауважив, що постановою Броварського міськрайонного суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ "СК "ВУСО", і страховик здійснив виплату у розмірі 18 449,00 грн. Позивач зазначив, що на момент ДТП транспортний засіб відповідача був забезпечений полісом обов?язкового страхування в ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС", яка виплатила частину відшкодування, але сума страхової виплати була недостатньою для покриття усіх витрат. За твердженням позивача, для повного відшкодування збитків відповідач повинен сплатити різницю у розмірі 11 384,34 грн. Позивач зазначив, що право регресної вимоги було відступлено йому договором відступлення права вимоги, укладеним з ПрАТ "СК "ВУСО". Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що між ПрАТ "СК "ВУСО" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №20333594-02-20-11 від 18.07.2023, предметом якого були майнові інтереси щодо транспортного засобу «DAF XF 460 FAR» д.н.з. « [NUMBER] ». Як вбачається з постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2023 у справі №361/8716/23, 26.09.2023 в с. Квітневе Броварського р-н, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz ACTORS 2542», д.н.з. [NUMBER] , причіп «KRONE ZZ», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці дорожнього руху, вчинив наїзд на припаркований автомобіль «DAF XF 460 FAR», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з викладеним, [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. [PERSON] , як потерпілий та власник пошкодженого автомобіля, звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" із заявою на виплату страхового відшкодування. Співробітниками ПрАТ "СК "ВУСО" 03.10.2023 було здійснено огляд автомобіля і складено акт (протокол) огляду транспортного засобу, фото-таблицю пошкоджень та розрахунок суми страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту № 3221339-1 за договором страхування наземного транспорту № 20333594-02-20-11 від 18.07.2023 загальна сума страхового відшкодування становить 18 449,00 грн. Виплата страхового відшкодування у розмірі 18 449,00 грн була підтверджена платіжним дорученням №46625 від 06.10.2023 та довідкою-підтвердження заліку страхового відшкодування. «Mersedes-Benz ACTROS 2542», д.н.з. « [NUMBER] », на момент ДТП був забезпечений полісом обов?язкового страхування в ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС" (Поліс EP 216210258), яка визнала подію страховою. ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС" визнало подію від 26 вересня 2023 року страховою та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу EP 216210258 з урахуванням амортизаційного зносу та вирахування франшизи. Враховуючи недостатність страхової виплати, для повного відшкодування завданої шкоди Відповідач повинен виплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страхової ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС", що склала - 7 064 грн 66 коп. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту першої виплати страхового відшкодування. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП від 19 серпня 2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 11 384 грн 34 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України, визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної сторони у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 29 липня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] уклали Договір № 29/07/2024 про відступлення права вимоги від 29 липня 2024 року, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 20333594-02-20-11 від 18.07.2023 року. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] 11 384 грн 34 коп. суми заборгованості. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено Акт (Вимогу) про відшкодування збитків в порядку регресу, але останній не проводили ніяких платежів. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» виплатив страхове відшкодування, а за договором відступлення прав вимоги ФОП « [PERSON] » набув право на стягнення виплачених коштів із винної особи. Таким чином, з огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги суду позивачем надано договір № 88 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024, додаткову угоду № 1 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01.02.2024, квитанцію до прибуткового касового ордера від 18.10.2024. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зважаючи на викладене, з огляду на перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу, з огляду на зміст позовної заяви та докази, долучені до неї, враховуючи категорію справи, її складність, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved