Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення суду відповідач мав сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, але постійно мав заборгованість з їх сплати. На теперішній час син є повнолітнім, та навчається на першому курсі денного відділення Національного університету фізичного виховання і спорту України державної форми власності. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, останній є працездатним, може працювати та отримувати доход. Зазначено, що позивач працює, має середньомісячний заробіток 10000,00 грн. Оскільки син навчається на стаціонарі у останнього відсутні джерела доходу. Враховуючи, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 01.11.2024 року та до закінчення навчання 30.06.2028 року Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. В обгрнутування стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 від його заробітку зазначила, що суд має право відступити від встановленого законодавством рекомендованого розміру аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від третьої особи [PERSON] , надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.11.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , та [PERSON] . З витягу з реєстру територіальної громади № 2024/013076069 від 29.10.2024 року, вбачається, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 05.08.2024 року між Національним університетом фізичного виховання і спорту України в особі в.о. ректора Пижова О.М., та [PERSON] , було підписано заяву-договір № 9112817 про навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту України. Предметом вказаного договору є навчання в закладі. Заклад бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Фізична терапія, ерготерапія» за спеціальністю 227 Терапія та реабілітація. Відповідно до довідки виданої директором навчально-наукового інституту здоров`я, реабілітації та фізичного виховання № 243724 від 01.10.2024 року вбачається, що [PERSON] , дійсно є студентом 1 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання Навчально-наукового інституту здоров`я, реабілітації та фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України. Строк навчання з 01.09.2024 року до 30.06.2028 року. З довідки про доходи [PERSON] , виданої Національним університетом фізичного виховання і спорту України, вбачається, що останній отримував дохід у виді стипендії за період з листопад 2024 року по квітень 2025 року у загальному розмірі 4000,00 грн. Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.20 Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Батьки дитини повинні сумлінно виконувати свої батьківські обов`язки і дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. У статті 3 Конвенції ООН про права дитини зазначено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свого сина, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. За частиною 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, той факт, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Доводи представника позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, є необґрунтованими, оскільки стороною позивача не доведено в передбаченому законом порядку необхідність стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial