Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , за результатом якої просить змінити спосіб стягнення аліментів з останнього на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, [INFO] , а потім 1/ 4 частину на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття [INFO] . На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-ІХ від 26.02.2025, 02.05.2025 зареєстрована зміна назви суду на Доброславський районний суд Одеської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Адвокат Редванська Н.В. надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик в судове засідання, призначене на 29.05.2025 отримана відповідачем своєчасно, що підтверджено поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи. Крім того, відповідне оголошення про виклик в судове засідання, призначене на 27.06.2025 було опубліковане на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.06.2022 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 100,50 гривень, щомісячно, починаючи з 13.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~100,50 гривень, щомісячно, починаючи з 13.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В іншій частині позову відмовлено. Після розірвання шлюбу із [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.08.2022, [PERSON] 12.04.2024 зареєструвала шлюб із [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що міститься в матеріалах справи. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2025, державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прасоловою А.С. відкрито виконавче провадження № 76818978 за виконавчим листом № 504/1068/22 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1100,50 грн., щомісячно, починаючи з 13.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за даним виконавчим провадженням за Боржником [PERSON] значиться сукупний розмір заборгованості станом на 01.03.2025 у розмірі 26963.25 грн. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2025, державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прасоловою А.С. відкрито виконавче провадження № 76819744 за виконавчим листом № 504/1068/22 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1100,50 грн., щомісячно, починаючи з 13.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розмір Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до норм\~Сімейного кодексу України\~(ч. 5\~ст. 183 СК України) аліменти стягуються у безспірному порядку, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3\~статті 181 СК України\~унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3\~статті 181 СК України\~в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року). Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. Оскільки, правом вибору способу стягнення аліментів наділений їх одержувач, останній просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на частку від доходів відповідача, в мінімально гарантованому розмірі, що стягується у безспірному порядку за судовим наказом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому слід змінити спосіб стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини з твердої грошової суми на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні. у аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Верховним Судом України висловлено таку правову позицію в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13. За приписами ч.ч.2, 3\~ст.182 ЦПК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.ч. 1-3 ст.12 ЦПК України,\~цивільне\~судочинство\~здійснюється на\~засадах\~змагальності\~сторін.Учасники\~справи\~мають\~рівні\~права\~щодо\~здійснення\~всіх процесуальних\~прав\~та\~обов`язків,\~передбачених\~законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень\~ст.141 ЦПК України. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved