Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210606020, за умовами якого ТОВ «Будинок Комфорту» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (пральна машина) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною договору та на момент укладення договору були розміщені на веб сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар, у свою чергу, зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Орендодавець відповідно до умов договору оренди передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу орендаря. Таким чином, орендодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Орендар виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку з чим з 06.07.2021 року за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. 03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №01.02-28/23. Відповідно до додатку № 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу №1144210606020 станом на дату відступлення права вимоги складала 37554,20 грн. Позивач, як правонаступник орендодавця, 27.06.2024 року направив відповідачу сповіщення про розірвання договору оренди майна з правом викупу із вимогою сплатити заборгованість за договором. Станом на дату звернення до суду орендар сповіщення проігнорував, жодних платежів на користь позивача не здійснював. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість становить 62730,20 грн., з яких: 25176,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами; 12378,20 грн. - заборгованість за пенею; 25176,00 грн. - заборгованість за вартістю орендного майна. Враховуючи вищевикладене, представник ТОВ «Свеа Фінанс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди з правом викупу №1144210606020 від 06.06.2021 року в сумі 62730,20 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про призначення справи до розгляду, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. В судові засідання, призначені на 16.04.2025 року та 23.06.2025 року відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що в справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», як орендодавцем, та [PERSON] , як орендарем, укладений договір №1144210606020 оренди майна з правом викупу, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується послідовністю дій ТОВ «Будинок Комфорту» та клієнта [PERSON] щодо укладення договору №1144210606020 від 06.06.2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі (Log-file). Відповідно до п.1 договору оренди, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п.2 цього договору, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Згідно з п.2 договору оренди, об`єкт оренди Wash/fr INDESIT E2SB 2160B B UA, строк оренди - 24 місяців, щомісячний платіж 1049,00 грн., вартість включаючи ПДВ при викупі 24 місяців 25176,00 грн. Відповідно до п.3 договору оренди, передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку "Нова пошта", або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкта оренди орендарем у користування. Передача ТОВ «Будинок Комфорту» об`єкта оренди відповідачу підтверджується експрес-накладною ТОВ «Нова пошта» №20450397561234 від 07.06.2021 року. Згідно з п.3 договору оренди, сплата орендної плати в розмірі 1049,00 грн здійснюється орендарем до 06-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяців, де днем внесення останнього платежу є 06.06.2023 року. Відповідно до п.4 договору оренди, за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. В п.6 договору оренди сторони погодили, що викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2-4 цього договору. Згідно з п.6.4.6 Правил надання майна у оренду Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», у разі припинення договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних Правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. Відповідно до п.8.5 Правил надання майна у оренду, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна з правом викупу (залежно від того, що настане раніше). 03.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») укладений договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором оренди №1144210606020 від 06.06.2021 року на загальну суму 37554,20 грн., що підтверджується договором факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 року. 27.06.2024 року позивач направив відповідачу сповіщення про розірвання договору оренди майна з правом викупу та вимогу негайного погашення заборгованості за договором в строк до 12.07.2024 року, яка станом на 28.06.2024 року становить 62730,20 грн. Докази погашення відповідачем заборгованості за спірним договором оренди у справі відсутні. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором оренди з правом викупу №1144210606020 від 06.06.2021 року становить 62730,20 грн., з яких: 25176,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами; 12378,20 грн. - заборгованість за пенею; 25176,00 грн. - заборгованість за вартістю орендного майна. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд дійшов наступного. З огляду на положення частини 1статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч.ч.2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо ). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Положеннями статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого - індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно розрахунку заборгованості за договором оренди №1144210606020 від 06.06.2021 року, сформованого ТОВ «Свеа фінанс», у [PERSON] заборгованість за період з 06.06.2021 по 18.06.2024 становить 62730,20 грн., з яких: 25176,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами; 12378,20 грн. - заборгованість за пенею; 25176,00 грн. - заборгованість за вартістю орендного майна. Також із даного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не було здійснено жодного орендного платежу, що підтверджує невиконання відповідачем зобов`язань за договором оренди, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за орендні платежі згідно з договором та заборгованість за пенею у сумі 37554,20 грн. підлягають до задоволення. Що стосується вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди у сумі 25176,00 грн, суд зазначає наступне. Статтею 775 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Відповідно до пункту 6.4.6. Правил надання майна у оренду ТОВ «Будинок комфорту», у разі припинення договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, Орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. У пункті 7.2 Правил зазначено, що викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди відповідно договору оренди майна з правом викупу здійснюється за умови належної сплати всіх орендних платежів. При цьому, орендар сплачує авансові платежі у якості оплати вартості об`єкта оренди. Об`єкт оренди переходить у власність орендаря за умови здійснення орендарем всіх належних платежів із сплати (орендної плати) на користь орендодавця згідно з графіком. Авансові платежі входять в обсяг щомісячних платежів, встановлених договором оренди майна з правом викупу, та складають 80% від п`яти останніх щомісячних платежів. Орендні платежі складають 20% від п`яти останніх щомісячних платежів відповідно. Затверджена договором оренди майна з правом викупу сума щомісячного платежу при цьому не змінюється Таким чином із вищенаведеного вбачається, що вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення 25176,00 грн. вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна, тому в цій частині позовних вимог належить відмовити. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: partial