Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

1.Стислий виклад: 1.1.позиції позивача 12 грудня 2024 року [PERSON] , 1956 року народження ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) (надалі\~за текстом [PERSON] /позивач) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, б. 11, ЄДРПОУ31557119) (надалі за текстом КП «Харківські теплові мережі»./відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61003, вул. Кооперативна, б. 12/14, ЄДРПОУ 44045454) (надалі за текстом Індустріальний ВДВС у м. Харкові/третя особа), предметом якої є: визнання за [PERSON] права власності на 29/300 частини житлової квартири, загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , та зняття арешту з квартири [ADDRESS] , який накладено Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.01.2024. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 21 квітня 2024 року за місцем свого постійного проживання за адресою: [ADDRESS] померла [PERSON] . Заповіту вона не залишила. Оскільки позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті своєї дружини [PERSON] , не був залучений стороною виконавчих проваджень ВП № 72615246; ВП № 72615253, в межах яких був накладений арешт на майно останньої, заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні не подавав, [PERSON] не є суб`єктом права на подачу скарги в порядку ст. 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконавчих проваджень ВП № 72615246; №72615253, які завершені. До позовної заяви, позивачем долучено клопотання від 12.12.2024 про витребування доказів судом, зокрема: копії спадкової справи № 66/2024 від 12.09.2024; копії виконавчих проваджень № 72615246 та № 72615253, мотивоване тим, що відомості, які містяться в спадковій справі, безпосередньо впливають на склад учасників справи та всебічне з`ясування обставин, що сприяли виникненню спірних правовідносин. Крім того, [PERSON] ,\~зазначає,\~що не\~був залучений\~стороною вищезазначених\~виконавчих проваджень,\~в межах\~яких накладено\~арешт на\~спірне майно,\~тож вказані\~обставини можуть суттєво вплинути на об`єктивне вирішення справи по суті. 1.2.заперечень відповідача 28 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника КП «Харківські теплові мережі» Вінницького Миколи Вікторовича, який діє на підставі довіреності № 01-40/3173/26 від 08.04.2024, надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень, представник КП «Харківській теплові мережі» зазначає, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 по справі № 644/936/23, солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2017 по 24.02.2022 в сумі 68226 грн 42 коп , інфляційні витрати в сумі 9602 грн 98 коп та 3% річних в сумі 1459 грн 31 коп та судовий збір. Після набрання чинності зазначеного вище рішення суду, КП «Харківські теплові мережі» направило виконавчі листи для примусового виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до ч. 5 ст. 543 ЦК України ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання. Отже, закриття виконавчих проваджень та зняття арешту з квартири можливо лише за умови оплати [PERSON] заборгованості по заочному рішенню Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 по справі № 644/936/23 (а.с. 63-72). 1.3.заперечення\~третьої особи, що не заявляє самостійних вимог 14 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будіна Владислава Ігоровича, який діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 14.01.2025, надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень зазначив, що виконавче провадження № 72615246 відкрито 25.08.2023 на підставі виконавчого листа № 644/936/23, виданого 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 79 288 грн 71 коп. 28.08.2023 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 928,87 грн. 28.08.2023 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 369 грн. 28.08.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника. 22.09.2023 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] . Згідно відомостей Державного реєстру речових прав, інформації про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 53205906 (спеціальний розділ), постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 72615246, виданою 04.01.2024 Індустріальним ВДВС ХМУЮ та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71013714 від 04.01.2024 [PERSON] 04.01.2024 у зв`язку з тим, що майно, яке належить боржнику та на яке може бути звернено стягнення - не виявлено, та заходи щодо розшуку такого майна здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», виявилися безрезультатними, виконавче провадження № 72615246 було завершено на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження [PERSON] сплачені не були. Повторно виконавчого листа № 644/936/23 виданого 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 79288 грн 71 коп для виконання до відділу не надходило. Виконавче провадження № 72615253 відкрито 25.08.2023 на підставі виконавчого листа № 644/936/23 виданого 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 640 гривень. 25.08.2023 була винесена постанова про арешт коштів боржника. 15.01.2024 у зв`язку з тим, що майно, яке належить боржнику та на яке може бути звернено стягнення - не виявлено, та заходи щодо розшуку такого майна здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними, виконавче провадження № 72615253 було завершено на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». В Індустріального ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) немає правових підстав для зняття арешту з квартири [ADDRESS] , який було накладено Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.01.2024 (а.с. 47-55). 2. заяви, клопотання 14 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будіна Владислава Ігоровича, який діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 14.01.2025, надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 47-55). 22.01.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Приображенської Тетяни Борисівни, яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1234846 від 22.01.2025, надійшла заява про ознайомлення матеріалами справи (а.с. 56-59). 27 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Приображенської Т.Б. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у відсутність позивача та його представника. Заразом просила суд розглянути та задовольнити заяву про витребування доказів (а.с. 60-62). 28 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника КП «Харківські теплові мережі» Вінницького Миколи Вікторовича, який діє на підставі довіреності № 01-40/3173/26 від 08.04.2024, надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 63-72). 25.02.2025 через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від Індустріального ВДВС у м. Харкові надійшли матеріали витребуванні судом на підставі (а.с. 82-101). 02 квітня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Вінницького М.В., який діє на підставі довіреності № 01-40/3173/26 від 08.04.2024, надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 108-113-). 16.04.2025 через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за вих. № 49/01-16 від 16.04.2025 від приватного нотаріуса Губської В.А. надійшли матеріали витребуванні судом на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 (а.с. 125-172). 22 квітня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Приображенської Тетяни Борисівни, яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1234846 від 22.01.2025, надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача та його представника, не заперечують проти закриття підготовчого судового провадження та призначення розгляду справи по суті (а.с. 173-175). 23.04.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Приображенської Тетяни Борисівни, яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1234846 від 22.01.2025, надійшла заява про долучення ордеру на представництво інтересів [PERSON] (а.с. 176-178). 24 квітня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Вінницького М.В., який діє на підставі довіреності № 01-40/3173/26 від 08.04.2024, надійшла заява про проведення підготовчого засідання та призначення розгляду по суті у їх відсутність (а.с. 178а-181). 06.05.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача - адвоката Приображенської Т.Б. про проведення судового розгляду справи у відсутність позивача та його представника (а.с. 189-191). 25 червня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника КП «Харківські теплові мережі» Вінницького Миколи Вікторовича, який діє на підставі довіреності № 01-40/3173/26 від 08.04.2024, про проведення судового розгляду справи у відсутність представника відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечують (а.с. 201-205). 3.інші процесуальні дії у справі\~ Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 12.12.2024 справа № 644/10949/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 34). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.12.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/10949/24 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 39-41). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Губської В.А належним чином завірену копію спадкової справи № 66/2024 від 12.09.2024 стосовно [PERSON] , яка померла [INFO] та в Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірені копії виконавчих проваджень № 72615246 від 24.08.2023 та № 72615253 від 25.08.2023 (а.с. 73-76). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (а.с. 183-184). Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, звернулися до суду з заявою про проведення розгляду справи у їх відсутність (а.с. 190). Представник КП «Харківські теплові мережі» у судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність (а.с. 201). Представник Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявку суд не повідомив. Зокрема, на виконання вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судом надсилалася судова повістка через систему «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету (а.с. 195). Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виник цивільно-правовий спір приватноправового характеру у сфері речових прав на нерухоме майно, зокрема щодо визнання права власності на нерухоме майно та порушенням реалізації такого права, у зв`язку з накладенням арешту на нерухоме майно. Судом установлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 03.06.1988 Дзержинським відділом РАДС м. Харкова, з якого вбачається, що 03 червня 1988 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 678, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині « [PERSON] » (а.с 15). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.04.2024 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 16). З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.03.1999 Орджонікідзевським РВХМУ УМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02.08.2006 [PERSON] та члени його сім`ї [PERSON] , [PERSON] дійсно мають на праві спільної сумісної власності приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 29/100 частин комунальної квартири (кімнати у квартирі спільного заселення) приватизована згідно Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 17). З технічного паспорту комунальної квартири [ADDRESS] , вбачається, що замовником є [PERSON] , загальна площа квартири складає 101,1 кв.м, житлова площа кв. [ADDRESS] становить 69,4 кв.м, к-сть житлових кімнат = 6, 29/100 частин квартири з урахуванням площі приміщень спільного користування складає 29,3 кв.м (а.с. 18-19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 145/02-31 від 29.11.2024 приватного нотаріуса Губської В. відмовлено [PERSON] у видачі, після смерті дружини [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за законом на 29/300 частки квартири [ADDRESS] , яка належала померлій, до зняття арешту накладеного постановою Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.01.2024 (а.с. 21-22). За інформацією з довідки № 405976750 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на майно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , накладено арешт рішенням Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, серія та номер 72615246, видавник: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, запис щодо якого внесено 04.01.2024 Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за індексним номером: 71013714 (а.с. 22). За інформацією з Єдиного реєстру боржників вбачається, що стосовно [PERSON] відкрито виконавчі провадження за № 72615268 № 72615218, дата відкриття яких - 24.08.2023, які не завершено (а.с. 23-25). Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ «Промекспорт» - суб`єкту оціночної діяльності від 03.11.2024 ринкова вартість 29/100 частки житлової квартири, загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] складає 72\~265,00 грн, відповідно вартість 29/300 частин становить 24\~088,00 грн (а.с 26-33). Згідно з заявою КП «Харківські теплові мережі» № 14565 від 15.08.2023 про примусове виконання рішення, направлено до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий документ № 644/936/23 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 68\~226,42 грн, інфляційних втрат 9\~602,98 грн, 3% річних 1\~459,31 грн (а.с. 93). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.08.2023 відкрито виконавче провадження № 72615246 з виконання виконавчого листа № 644/9346/23, виданого 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» 79\~288,71 грн (а.с. 91) та направлено [PERSON] за вих. № 103119 від 24.08.2023 (а.с. 90). Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 72615246 від 24.08.2023 визначено для [PERSON] суму мінімальних витрат у сумі 369,00 грн (а.с. 89). Постановою про стягнення виконавчого збору від 24.08.2023 по ВП № 72615246 постановлено про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у сумі 7\~928,87 грн (а.с. 88). Постановою про арешт майна від 24.08.2023 по ВП № 72615246 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 87). Постановою про арешт майна боржника від 22.09.2023 по ВП № 72615246 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, 79\~288,71 грн (а.с. 86). Постанову направлено [PERSON] за вих. № 117442 від 22.09.2023 (а.с. 85). За інформацією з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 22.09.2023 зазначено, що підставою обтяження усього майна боржниці [PERSON] є постанова про арешт майна, серія та номер 72615246, видана 22.09.2023 Індустріальним ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 84). Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.01.2024 по ВП № 72615246 повернено стягувачу виконавчий лист № 644/9346/23, виданий 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» 79\~288,71 грн (а.с. 83). Згідно з заяви КП «Харківські теплові мережі» № 14562 від 15.08.2023 про примусове виконання рішення, направлено до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий документ № 644/936/23 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» судового збору у сумі 1 342,00 грн (а.с. 101). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2023 відкрито виконавче провадження № 72615253 з виконання виконавчого листа № 644/9346/23, виданого 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір у сумі 1\~342,00 (а.с. 99 на звороті) та направлено [PERSON] за вих. № 104136 від 25.08.2023 (а.с. 99). Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 72615253 від 25.08.2023 визначено для [PERSON] суму мінімальних витрат у сумі 369,00 грн (а.с. 98 на звороті). Постанову направлено боржниці за вих. № 104140 від 25.08.2023 (а.с. 98). Постановою про стягнення виконавчого збору від 25.08.2023 по ВП № 72615253 постановлено про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у сумі 134,20 грн (а.с. 97 на звороті). Постанову направлено [PERSON] за вих. № 104142 від 25.08.2023 (а.с. 97). Постановою про арешт майна від 25.08.2023 по ВП № 72615253 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 96). Постановою про арешт майна боржника від 15.01.2024 по ВП № 72615253 накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, 1\~342 гривень (а.с. 95/на звороті). Постанову направлено [PERSON] за вих. № 11884 від 15.01.2024 (а.с. 95). Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.01.2024 по ВП № 72615253 повернено стягувачу виконавчий лист № 644/9346/23 виданий 28.07.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» 1\~342,00 грн (а.с. 94 на звороті). Постанову направлено [PERSON] за вих. № 11895 від 15.01.2024 (а.с. 94). З матеріалів спадкової справи вбачається, що донька померлої [PERSON] [PERSON] відмовляється від належної їй частки в спадщині, з чого б вона не складалась та з будь-яких підстав на користь свого батька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально завіреною заявою № 3927 від 12.09.2024 (а.с. 127). Із заяви про прийняття спадщини № 3928 від 12.09.2024 вбачається, що [PERSON] , приймає спадкове майно, яке залишилось після смерті його дружини [PERSON] (а.с. 128). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 12.09.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , внесено відомості про актовий запис 23 квітня 2025 року за № 5304 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 130-140). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78322863 від 12.09.2024 вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 72966834, за яким спадкодавцем є [PERSON] , [INFO] (а.с. 147). 29 листопада 2024 року до приватного нотаріуса Губської В.А. звернувся представник [PERSON] [PERSON] , яка діє на підставі довіреності № 3929 від 02.09.2024, з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме 29/300 частки квартири [ADDRESS] , яка залишилася після смерті дружини [PERSON] [PERSON] (а.с. 149). За інформаційною довідкою №120920249908 від 20.09.2024 виданою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради» вбачається, що згідно архівних матеріалів реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 проведена таким чином: 21/100 частка квартири на праві приватної власності за [PERSON] ; 29/100 часток квартири на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.08.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської Ради р. № 7-06-272896; 13/100 часток квартини на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] ; 19/100 часток квартини на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] (а.с. 167-171). 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що\~\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.\~\~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.\~\~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно приписів, закріплених у ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 2 ст. 1258, ч.1 ст. 1261 ЦК України \~\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.\~\~Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами, визначеними ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. 1218 ЦК України\~\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами, закріпленими у ч. 1 ст. 1296 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Водночас, орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08.12.2022 у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Згідно ч. 1 та 2 ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що незаборонені законом ,зокрема із правочинів.\~\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За правилами, визначеними ч. 1, 2 та 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Після завершення процедури спадкування позивачем майна, у разі, якщо у кредиторів боржника, в інтересах яких накладались арешти, залишились майнові претензії до спадкодавця, то в такому випадку ці кредитори не позбавлені можливості пред`явити свої вимоги до спадкоємця (позивача) в порядку, визначеному ст. 1281 та 1282 ЦК України. Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Отже, наявність протягом тривалого часу арешту майна спадкодавця за відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій у стягувачів є невиправданим втручанням у майнові права позивача. Приписами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За правилами, визначеними ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи практику розгляду судом справ щодо порушення права володіння майном, можна зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює низку економічних інтересів (активів) як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті ст. 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979, п. 64), тобто наявне майно (existing possessions). У спірних правовідносинах, які виникли у позивача, предметом спору є захист його права на наявне майно, яке уже увійшло до складу спадщини і яке спадкоємець має законне сподівання отримати у спадок. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивачі мають право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не можуть цього робити через наявність обтяження на належне їм майно. Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог. Відповідно дост.391\~ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно дост.317\~ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У постанові Верховного Суду від 12.10.2022 в справі №203/3435/21 (провадження №61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном». 6.Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що арешти на нерухоме майно спадкодавиці [PERSON] накладений у 2023 році, на час звернення до суду із позовом задля вирішення спору, виконавче провадження не здійснюється, доказів повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання стягувачами не надано і ними не порушуються питання про заміну сторони у зобов`язанні правонаступником. З огляду на те, що виконавчі провадження за № 72615246 та № 72615253 не здійснюються, оскільки КП «Харківські теплові мережі» повернуто виконавчі документи як стягувачу на підставі постанов від 04.01.2024 та від 15.01.2024, заразом арешт у вказаному провадженні на нерухоме майно спадкодавиці [PERSON] накладений у 2023 рокі не знято, в порушення ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», що перешкоджає позивачеві в оформленні спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, яка померла, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що вимога про зняття арешту з майна заявлена не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за законом, матеріалами справи беззаперечно підтверджено порушення його прав, що, в свою чергу, потребує судового захисту. Суд зазначає, що [PERSON] повністю доведені належними і допустимими доказами всі обставини, на які позивач посилалася як на підставу заявлених вимог. Беручи до уваги, що право власності на 29/300 частини житлової квартири, загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , набуто спадкодавцем правомірно на підставах, що не заборонені законом, і що позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , однак у нього виникли перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, шляхом визнання за\~ним\~права власності на 29/300 частини житлової квартири, загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом зняття арешту з нерухомого майна. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому позов підлягає до задоволення. Суд звертає увагу, що якщо після завершення процедури спадкування позивачем майна, у разі, якщо у кредиторів боржника, в інтересах яких накладались арешти, залишились майнові претензії до спадкодавця, то в такому випадку ці кредитори не позбавлені можливості пред`явити свої вимоги до спадкоємця (позивача) в порядку, визначеному ст. 1281 та 1282 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушене право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 7.Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,50 грн (а.с. 9), заразом позивачем не ставиться питання про стягнення суми сплаченого судового збору з відповідача, тому суд дійшов переконання, що судові витрати\~з відповідача\~не стягуються. Отже, враховуючи викладене вище,

Outcome: approved