Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

13 вересня 2024 року до суду від ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», в особі представника Кумко О.Д. надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування № UA053225390000026201091252001.UAH від 25.11.2019 року у розмірі 16063,98 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 26 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК, правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» з анкетою-заявою (опитувальник клієнта фізичної особи) № UА053225390000026201091252001.UАН на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та видачу платіжної картки. Підписанням анкети-заяви, відповідач акцептував та приєднався до Публічної пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційому сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.com.ua та погодився, що ця анкета-заява разом із Публічною пропозицією АТ «ЮНЕКС БАНК» та додатками до неї (правилами умовами, тарифами) становить між Клієнтом та Банком та ним Договір про комплексне банківське обслуговування. Відповідачу на підставі анкети-заяви, здійснено відкриття поточного рахунку [NUMBER] з використанням платіжної картки № 5375хххххххх2649 у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. (п. 1 Анкети-Заяви), ціль кредиту - на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитними коштами - 52,00% річних, строком до 25 листопада 2020 року з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки, згідно з банківським продуктом «Кредитна картка Хочука». Тип картки: Кредитна картка Хочука Debit World - Instant (магнітна смуга) кредитна карта по 52%. Тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 87,9579 %. Загальна вартість кредиту 22172,44 грн. Днем (моментом) погашення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ «ЮНЕКС БАНК». Пунктом 4 Анкети-Заяви визначено, що Клієнт приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Публічною пропозицією АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору на комплексе банківське обслуговування фізичних осіб стосовно клієнтів, рівно як і банк Бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав передбачених цією Публічною пропозицією стосовно Банку. Вказані умови було узгоджено сторонами у паспорті споживчого кредиту, що підписаний відповідачем 25.11.2019 р. В період з 25.11.2019 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 25.11.2019 р по 31.03.2021 рік. Відповідно до п. 1 анкети-заяви строк дії відновлювальної відкличної кредитної лінії складав 12 місяців. В свою чергу після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та в наслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулось нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 52% річних. 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є - ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС». 31.03.2021 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Розмір Прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 (Реєстр прав вимог станом на кінець дня 31 березня 2021 року). Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, в день підписання цього Договору. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування № UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. Станом на 31.03.2021 р. відповідно до Реєстру прав вимоги загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування № UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. становить 16063,98 грн.), з яких: 11706,40 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4057,58 грн. - прострочені проценти за користування кредитними коштами; 300,00 грн. - штрафи, пені. Відповідно до Реєстру прав вимоги станом на кінець дня 31.03.2021 р. прострочення Відповідача за тілом кредиту та нарахованими відсотками за договором складає 213 днів. Пунктом 2.14 Договору факторингу визначено, що Фактор - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» самостійно здійснює надсилання Боржникам Повідомлень про відступлення. 26 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/818/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р., яка складає 16063,98 грн. Повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/818/Ф від 26.05.2021 р. було направлено за адресою місця реєстрації та проживання відповідача, яка зазначена в договорі, [ADDRESS] . Проте, поштове відправлення № 05 003 914 638 78, яким було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги для [PERSON] було повернуто відправнику - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» із відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання». Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування [NUMBER] .UАН від 25.11.2019 р. Позивач просить стягнути заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування [NUMBER] .UАН від 25.11.2019 р. в сумі 16063,98 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена та передана судді Петренко Л.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. 24 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» про визнання протиправними та незаконними дії Акціонерного товариства «Юнекс банк» про стягнення комісії за договором та щодо відступлення права вимоги, стягнення моральної шкоди. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» про визнання протиправними та незаконними дії Акціонерного товариства «Юнекс банк» про стягнення комісії за договором та щодо відступлення права вимоги, стягнення моральної шкоди, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Недоліки зазначені в ухвалі суду [PERSON] не усунув, а тому ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року зустрічну позовну заяву повернуто заявнику. 24 жовтня 2024 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позивачем в частині стягнення штрафів та пені, а тому в цій частині просив позивачу відмовити. Крім того, відповідач не погодився з нарахуванням відсотків, оскільки вони не передбачені умовами договору, а паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитною договору. 18 листопада 2024 року представник позивача, через систему «Електронний суд», подав відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами представника відповідача. На спростування позиції сторони відповідача позивач долучив детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Інших заяв по суті справи, від учасників справи, до суду не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Якщо учасник судового процесу не з`явився в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність учасника справи у судовому засіданні, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. В матеріалах справи містяться заяви по суті справи, відповідач висловив свою позицію, а тому суд вважає за можливе розглядати справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 25 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» з анкетою-заявою (опитувальник клієнта фізичної особи) № UА053225390000026201091252001.UАН на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та видачу платіжної картки. [PERSON] просив підключити платіжну картку до послуг смс-банкінг. Цим доручає АТ «ЮНЕКС БАНК» за допомогою вказаного ним фінансового телефону проводити фінансові операції та відсилати дані по поточному рахунку з використанням ПК інформацію як смс-повідомлення. З умовами Публічної пропозиції, умовами кредитування, тарифами ознайомлений та просить оформити йому кредитну картку та встановити кредитний ліміт на поточний рахунок. Відповідно до п. 1 анкети-заяви, де визначена інформація про кредитну картку та відновлювальну відкличну кредитну лінію: сума (кредитний ліміт) - 15000,00 грн., строк кредитування - 12 місяців, річна відсоткова ставка - 52 %, тип картки - неперсоніфікована, ціль кредиту - споживчі цілі, спосіб поповнення щомісячно. В п. 3 анкети-заяви споживач надав особисті дані, місце народження, дата народження, паспортні дані, адресу реєстрації та проживання. [PERSON] підтвердив, що з основними умовами надання кредиту ознайомлений. Просив усе листування щодо поточного рахунку надсилати за адресою: проживання: [ADDRESS] . Відповідачу на підставі анкети-заяви, здійснено відкриття поточного рахунку [NUMBER] з використанням платіжної картки № 5375хххххххх2649 у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. (п. 1 Анкети-Заяви), ціль кредиту - на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитними коштами - 52,00% річних, строком до 25 листопада 2020 року, згідно з банківським продуктом «Кредитна картка Хочука». Тип картки: Кредитна картка Хочука Debit World - Instant (магнітна смуга) кредитна карта по 52%. Тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 87,9579 %. Загальна вартість кредиту 22172,44 грн. Днем (моментом) погашення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ «ЮНЕКС БАНК». Відповідно до паспорту споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), а саме в п. 3, основними умовами кредитування з урахування побажань споживача, тип кредиту кредитування поточного рахунку з використанням платіжної картки, шляхом встановлення ліміту, відновлювальної відкличної кредитної лінії; сума кредиту 15000,00 грн., строк кредитування 12 місяців з можливістю продовження на новий строк (продовження строку місяців) до закінчення строку дії платіжної картки; мета отримання кредиту - на споживчі потреби, а також для оплати на користь страховика страхових платежів (згідно укладеного між споживачем та страховиком договору страхування та оплати на користь кредитодавця комісій, передбачених умовами продукту їх несплати споживачем за рахунок власних коштів за наявності доступного кредитного ліміту); спосіб та строк надання кредиту встановлення на поточний рахунок з використанням платіжної картки ліміту строком на 12 місяців у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії. Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту, де зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зазначено: процентна ставка відсотків річних - 52,00 %, тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Загальні витрати за кредитом 7172,44 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 22172,44 грн. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 87,9679 %. В п. 5 Паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, а саме 12 платежів, щомісячно. В п. 6 Паспорту споживчого кредиту зазначена додаткова інформація, а саме додаткові супутні послуги: не передбачено, пеня відсутня, штрафи 100 грн. за прострочення оплати обов`язкового мінімального платежу. В п. 7 Паспорту споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведення кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Інформація зберігає чинність до 25 листопада 2019 року. Відповідно до додатку № 1 до паспорту споживчого кредиту, 25 листопада 2019 року [PERSON] прийняв пропозицію АТ «ЮНЕКС БАНК», про що поставив свій підпис. ПАТ «Юнекс Банк» зареєстровано як фінансову установу, основним видом економічної діяльності є інші види грошового посередництва. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ЮНЕКС БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до виписки по особовому рахунку, на підставі анкети-заяви здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням платіжної картки № 5375хххххххх2649 у гривні. Встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. (п. 1 Анкети-Заяви), ціль кредиту - на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитними коштами - 52,00% річних, строком до 25 листопада 2020 року, згідно з банківським продуктом «Кредитна картка Хочука». Тип картки: Кредитна картка Хочука Debit World - Instant (магнітна смуга) кредитна карта по 52%. Тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 87,9579 %. Загальна вартість кредиту 22172,44 грн. Днем (моментом) погашення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ «ЮНЕКС БАНК». Позивач, обґрунтовуючи право вимоги посилався на публічну пропозицію AT «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщено на сайті та паперова форма додана до позовної заяви. Публічну пропозицію AT «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, суд не бере до уваги, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме надану позивачем до позовної заяви публічну пропозицію AT «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, доведено до відома відповідача, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надана позивачем Публічна пропозиція AT «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява №20166/92, § 36). Публічна пропозицію AT «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, позивач посилається на те, що істотні умови договору погоджено у паспорті споживчого кредиту. Однак, анкета-заява, підписана [PERSON] 25 листопада 2019 року не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування є Паспорт споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту, наявний в матеріалах справи, містить інформацію щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, проте в ньому вказані різні умови щодо строку кредитування. В паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), а саме в п. 3, основними умовами кредитування з урахування побажань споживача, строк кредитування 12 місяців з можливістю продовження на новий строк (продовження строку місяців) до закінчення строку дії платіжної картки. Проте, в анкеті-заяві, такі умови, відсутні. Відповідно до анкети-заяви № UА053225390000026201091252001 UAH від 25 листопада 2019 року, АТ «ЮНЕКС БАНК» підтверджує, що на підставі анкети-заяви здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням платіжної картки № 5375хххххххх2649 у гривні та встановлено кредитний ліміт 15000,00 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами 52,00 % річних строком до 25 листопада 2020 року, умов щодо продовження строку дії договору не містить. Крім того, в паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Об`єднана палата Верховного Суду в Постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20 вказала, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Суд враховує те, що між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] укладено анкету-заяву UА053225390000026201091252001 UAH від 25 листопада 2019 року, з умови, які доведено до відома відповідача. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України). З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Універсальний договір банківського обслуговування це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ «Юнекс Банк» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відповідно до анкети-заяви UА053225390000026201091252001 UAH від 25 листопада 2019 року, АТ «ЮНЕКС БАНК» підтверджує, що на підставі анкети-заяви здійснено відкриття поточного рахунку [NUMBER] з використанням платіжної картки № 5375хххххххх2649 у гривні та встановлено кредитний ліміт 15000,00 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами 52,00 % річних строком до 25 листопада 2020 року, згідно банківського продукту «кредитна картка «Хочука». Тип картки: Кредитна картка Хочука Debit World - Instant (магнітна смуга) кредитна карта по 52%. Тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 87,9579 %. Загальна вартість кредиту 22172,44 грн. Днем (моментом) погашення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ «ЮНЕКС БАНК». Дана виписка-повідомлення є невід`ємною частиною анкети-заяви, договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «ЮНЕКС БАНК». Так, відповідно до умов виписки-повідомлення, процентна ставка за користування кредитними коштами 52,00 % річних, строком до 25 листопада 2020 року, тобто строк дії договору встановлено до 25 листопада 2020 року. Умов щодо продовження строку дії договору виписка-повідомлення не містить. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), а саме в п. 3, основними умовами кредитування з урахування побажань споживача, тип кредиту кредитування поточного рахунку з використанням платіжної картки, шляхом встановлення ліміту, відновлювальної відкличної кредитної лінії; сума кредиту 15000,00 грн., строк кредитування 12 місяців з можливістю продовження на новий строк (продовження строку місяців) до закінчення строку дії платіжної картки; мета отримання кредиту - на споживчі потреби, а також для оплати на користь страховика страхових платежів (згідно укладеного між споживачем та страховиком договору страхування та оплати на користь кредитодавця комісій, передбачених умовами продукту їх несплати споживачем за рахунок власних коштів за наявності доступного кредитного ліміту); спосіб та строк надання кредиту встановлення на поточний рахунок з використанням платіжної картки ліміту строком на 12 місяців у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії. Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту, де зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зазначено: процентна ставка відсотків річних - 52,00 %, тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Загальні витрати за кредитом 7172,44 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 22172,44 грн. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 87,9679 %. В п. 5 Паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, а саме 12 платежів, щомісячно. В п. 6 Паспорту споживчого кредиту зазначена додаткова інформація, а саме додаткові супутні послуги: не передбачено, пеня відсутня, штрафи 100 грн. за прострочення оплати обов`язкового мінімального платежу. В п. 7 Паспорту споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведення кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party). Такий висновок висловлено Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). З урахуванням наведеного слідує, що строк дії договору 12 місяців, тобто до 25 листопада 2020 року. Відтак, у межах строку кредитування до 25 листопада 2020 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачу кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Розрахунок заборгованості за договором, здійснено станом на 31 березня 2021 року. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), а саме в п. 3, основними умовами кредитування з урахування побажань споживача, строк кредитування 12 місяців з можливістю продовження на новий строк (продовження строку місяців) до закінчення строку дії платіжної картки. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) виклала правову позицію щодо змісту понять «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Відтак, у межах строку кредитування до 25 листопада 2020 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, на кінець останнього робочого дня звітного місяця, упродовж строку кредитування, кількість платежів 12. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою. Таким чином, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, а саме статтею 625 ЦК України позивач не пред`явив. Станом на 31.03.2021 р. відповідно до Реєстру прав вимоги загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування № UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. становить 16063,98 грн., яка складається з: 11706,40 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4057,58 грн. - прострочені проценти за користування кредитними коштами; 300,00 грн. - штрафи, пені. Проценти за користування кредитом до 25 листопада 2020 року відповідачем частково сплачувались, що підтверджується випискою за особовим рахунком. Відповідно до виписки за особовим рахунком, станом на 25 листопада 2020 року, заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування № [NUMBER] .UАН від 25.11.2019 р. у сумі 12564,09 грн., яка складається з: 11706,40 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1534,92 грн. - проценти за користування кредитними коштами = 13241,32 грн. З 26 листопада 2020 року до 31 березня 2021 року позивачем поза строком дії договору здійснювалось нарахування процентів в розмірі 2012,61 грн., однак вказана сума процентів не підлягає стягненню з відповідача. Нараховані позивачем штрафи, пені в сумі 300,00 грн. також не підлягають стягненню з відповідача, так як такі нарахування не передбачені умовами договору, яким є анкета-заява № UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. Відповідач користувалася кредитними коштами, з 25 листопада 2019 року по 31 березня 2021 року, що підтверджується випискою за розрахунковим рахунком. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Саме за випискою про рух коштів можна чітко визначити розмір неповернутого кредиту, відслідкувавши витрати відповідача та внесені на картрахунок кошти. Банк звернувся за захистом своїх права до суду в межах строку позовної давності. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до частини 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. За змістом норми, яка закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), в постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 456/3643/17, в постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19), яка відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання. Заборгованість за тілом кредиту становить 11706,40 грн. Відповідно до виписки за особовим рахунком, станом на 25 листопада 2020 року, заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування № UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. у сумі 12564,09 грн., яка складається з: 11706,40 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1534,92 грн. - проценти за користування кредитними коштами = 13241,32 грн. Суд, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову. 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є - ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС». 31.03.2021 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Права вимоги, які переходять до нового кредитора, вказані у Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 (Реєстр прав вимог станом на кінець дня 31 березня 2021 року). Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування № UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. Пунктом 2.14 Договору факторингу визначено, що Фактор - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» самостійно здійснює надсилання Боржникам Повідомлень про відступлення. 26 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/818/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. Повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/818/Ф від 26.05.2021 р. було направлено за адресою місця реєстрації та проживання відповідача, яка зазначена в договорі, [ADDRESS] . Проте, поштове відправлення № 05 003 914 638 78, яким було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги для [PERSON] було повернуто відправнику - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» із відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд дійшов до висновку, що ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги на ту суму заборгованості, на яку мав право первісний кредитор (АТ «ЮНЕКС БАНК»), тобто на суму заборгованості за кредитним договором UА053225390000026201091252001.UАН від 25.11.2019 р. у сумі 13241,32 грн. В іншій частині позовних вимог, слід відмовити. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 16063,98 грн. Задоволеній сумі в розмірі 13241,32 грн. буде відповідати такий розмір судового збору: 2422,40 грн. х 13241,32 грн. : 16063,98 грн. = 1996,75 грн. - який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1996,75 грн.

Outcome: partial