Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] , 09.04.2025 звернулася в суд з позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів №\~379 від 11.06.2001 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0, 8447 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, визнання недійсним Державного акта серія ІІІ-ЛВ №\~080632 на право приватної власності на землю від 15.06.2001 та скасування його державної реєстрації за №\~28, визнання права на землю (середню земельну частку) площею 0, 95 ум.кад.га., що на території Комарнівської міської ради Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ\~№ 622 від 28.05.1997 за реєстровим №\~622, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи тим, що у березні 2025 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №\~080632 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлого [PERSON] виданий 15.06.2001, тобто після смерті останнього, а відтак земельна ділянка не входить до складу спадщини, інше. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 14.04.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с. 19). Позивачка [PERSON] у заяві від 25.06.2025 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 53). Представники відповідачів - Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області та Львівської районної державної адміністрації Львівської області, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з?явилися, причини неявки не повідомили, заперечень щодо вимог [PERSON] , не подали (а.с. 34-35). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с. 33). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] видно, що [PERSON] , [INFO] з 09 листопада 1974 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Із витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) № Г-463/0-0.91-456/308-25 від 03.04.2025 убачається, що [PERSON] згідно сертифікату серія ЛВ № 622 зареєстрованого за №622 від 28.05.1997, при житті належало право на землю (середню земельну частку) площею 0, 95 ум.кад.га, що на території Комарнівської міської ради Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська ради) Львівської області (а.с. 14). [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 9). Із довідки старости Підзвіринецького старостинського округу Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області Лопушинської Н.І. №\~147 від 18.03.2025 убачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] значився зареєстрованим та проживав разом з дружиною [PERSON] , 1957р.н. та сином [PERSON] , 1994р.н. на [ADDRESS] (а.с. 11). Із копії спадкової справи №181/2004 убачається, що після смерті [INFO] [PERSON] Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської області 25.03.2004 заведено спадкову справу №\~181/2004, спадкоємцем належного [PERSON] при житті майна є дружина [PERSON] (а.с. 38-52). 13.03.2025 державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Грабар Г.Я. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 8447 га, що на території Комарнівської міської ради Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №\~080632 виданий Городоцькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] 15.06.2001, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 19). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Із матеріалів справи убачається, що 15.06.2001 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , видано Державний акт серія ІІІ-ЛВ №\~080632 на право приватної власності на землю площею 0, 8447 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Підзвіринецької сільської ради, на підставі розпорядження №\~379 від 11.06.2001, тобто через рік після смерті спадкодавця (а.с. 10, 15-17). Державний акт серія ІІІ-ЛВ №\~080632 від 15.06.2001 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №\~28 (а.с. 10). Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до глави 16\~Цивільного Кодексу\~України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року №\~7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15\~Цивільного\~процесуального Кодексу\~України (2004 року), статті 12\~Господарського процесуального\~кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний\~судом\~недійсним,\~є\~недійсним\~з моменту\~його\~вчинення. Отже, ураховуючи, що розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів №\~379 від 11.06.2001 і Державний акт серія ІІІ-ЛВ\~№\~080632 на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] від 15.06.2001, видані після смерті [PERSON] , а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в натурі у приватну власність [PERSON] землі (середньої земельної частки), що на території Комарнівської міської ради Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області та Державний акт серія ІІІ-ЛВ\~№\~080632 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію за №\~28. Разом з цим, із матеріалів справи убачається, що 28.05.1997 на ім`я [PERSON] на підставі рішення Підзвіринецької сільської ради №\~43 від 23.11.1994, видано Сертифікат серія ЛВ\~№\~622 на землю (середню земельну частку), що зареєстрований 28.05.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на землю (середню земельну частку) за №\~622 (а.с. 21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду\~на вищенаведене,\~а також\~ураховуючи фактичні\~обставини встановлені\~судом та\~зміст спірних\~правовідносин і\~досліджені судом\~під час\~розгляду справи\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що [PERSON] \~при житті\~набув право\~на землю\~(середню\~земельну частку)\~площею 0,\~95\~ум.кад.га\~без контурного\~визначення зовнішніх\~меж на\~місцевості,\~що на\~території Комарнівської\~міської ради\~Львівського району\~(колишня\~Підзвіринецька сільська\~рада)\~Львівської області,\~згідно Сертифікату\~серія ЛВ\~№\~622,\~а отже,\~таке право\~є об`єктом\~прав та\~обов`язків,\~що входить\~до складу\~спадщини,\~інших спадкоємців,\~які б\~претендували на\~вищеозначене спадкове\~майно за\~законом чи\~за заповітом\~немає,\~відтак є\~підстави до\~визнання за\~позивачкою [PERSON] \~права на землю\~(середню\~земельну частку) згідно означеного Сертифікату, в порядку спадкування за законом після смерті смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved