Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

17 березня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2004 року, від якого сторони мають двох дітей, котрі досягли повноліття. Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, відсутність почуття любові, постійні конфлікти та суперечки. В сім`ї склались такі стосунки, при яких сумісне проживання неможливе. Сімейні стосунки припинені в лютому 2023 року та більше не поновлювались. Позивач був змушений звернутись до суду в зв`язку з тим, що добровільно домовитися про розірвання шлюбу не вдалося. Позивач наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді № 1206214 від 18 березня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки на 04 квітня 2025 року, на 02 травня 2025 року, на 27 травня 2025 року та на 24 червня 2025 були вручені відповідачці, що підтверджується підписом відповідачки в бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 січня 2004 року Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 березня 2025 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що повідомив позивач в позовній заяві та додав відповідні копії паспортів громадян України, проти чого жодних заперечень відповідачка не подала. Позивач у позовній заяві повідомив, що сімейні стосунки між сторонами припинені в лютому 2023 року та більше не поновлювались. Відповідачка жодних заперечень проти вказаної обставини суду не подала. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, про що у позовній заяві підтвердив позивач, чого не спростувала відповідачка. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має. Жодних заперечень цього відповідачка суду не подала. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи на відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, на те, що подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин, та відсутність заперечень з боку відповідачки, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved