Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі позивач), звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач) в якому просить суд стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтовує підставність позову тим, що 14.03.2025 рішенням Липовецького районного суду по справі № 136/2263/24 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , дитина залишилися проживати із позивачем. Відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні власного сина і на прохання про допомогу в забезпеченні дитини не відкликається. На даний момент позивач не може самостійно забезпечити дитячі потреби та потребує матеріальної допомоги від відповідача. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.05.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку та отримані відповідачем 20.05.2025 та 10.06.2025. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Будь-які докази по справі, крім поданих представником позивача разом із позовною заявою від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення\~ статті 279\~ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до\~положень частини\~другої статті\~ 247\~ ЦПК України,\~у зв`язку\~із розглядом\~справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що рішенням Липовецького районного суду від 14.03.2025 по справі № 136/2263/24 було розірвано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , що був зареєстрований 15.07.2016 Виконкомом Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, актовий запис №1. Судове рішення набрало законної сили 15.04.2025 (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (частина друга статті 181 СК України). Згідно з витягами з реєстру територіальної громади №2022/000364283 від 18.08.2022 року та №2022/000364389 від 18.08.2022 року, [PERSON] разом з сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Пункти 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статі 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дітей та відповідача, відсутні підтвердження матеріального стану таких осіб. У відповідності з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правилами статті 141 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, яка проживає із позивачкою. Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено статтями 76, 77, 81 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, суд враховує, що останній не надав відзиву у межах визначеного судом строку. При цьому, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, спроможній платити дітям, які проживають із позивачем. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги обома батьками, а також обставини, зазначені у статті 182 Сімейного кодексу України, та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитям у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 13 травня 2025 року. З огляду на викладене, суд задовольняє позов повністю. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved