Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

03 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити батьківство [PERSON] , який помер [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] . Також просить внести зміни до актового запису за № 11 від 14 липня 2003 року складеного Карапишівською сільською радою Миронівського району про народження [PERSON] , [INFO] , записавши батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Карапиші Миронівського району Київської області, громадянина України та змінити дитині прізвище із « [INFO] » на « [INFO] », ім`я дитини залишити без змін, по - батькові змінити із « [INFO] » на « [INFO] ». В обґрунтування заяви посилається на те, що згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] у графі «батько» зазначено: « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] ». Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що в актовий запис про народження [PERSON] внесено відомості про батька відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. 08 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб про що виконкомом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 серпня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] [PERSON] загинув, про що Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 477. Оскільки він є сином загиблого і відповідно до cт. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» не може бути мобілізованим, а тому йому необхідно документально підтвердити батьківство [PERSON] щодо нього. Крім того, він має право на спадкування після померлого батька та на отримання ним одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця у період дії воєнного стану. Таким чином, заява про встановлення факту батьківства не може бути подана, оскільки вбачається спір про право, а тому він обрав спосіб захисту своїх прав в порядку позовного провадження. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 24 жовтня 2024 року справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28 листопада 2024 року на 12.00 годин, яке завершене 06.06.2025. 06 червня 2025 року закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12 червня 2025 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовну заяву про визнання батьківства із наведених у ній підстав та просили її задовольнити. Відповідач - Богуславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направив, в поданій до суду заяві просить розглядати справу без участі представника відділу, вказує, що заперечень з приводу заяви [PERSON] немає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [INFO] в особі Третього відділу надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без представника. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. В судовому засідання встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.2003 року Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 11, [INFO] народився [PERSON] , батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Відомості про батька дитини у вказаному актовому записі внесено Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області у порядку частини першої статті 135 СК України - [PERSON] , за вказівкою матері [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 00046480605 від 13.08.2024 (а.с. 10). На момент народження дитини [PERSON] мати [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. 08 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб про що Виконкомом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 12). Згідно рішення Миронівського районного суду Київської області № 371/549/22 від 09 серпня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили - 09.09.2022 (а.с. 13-14). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Андріївка Краматорського району Донецької області (а.с. 11). Свідки [PERSON] , яка є рідною тіткою позивача, та [PERSON] , яка є рідною матір`ю позивача, у судовому засіданні підтвердили факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час безпосередньої участі у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, був рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 618/15/07-24 від 29.11.2024 року виданої Карапишівським старостинським округом № 7 [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , дійсно проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] з квітня 2002 року по січень 2008 року. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 65). Згідно довідки № 617/15/07-24 від 29.11.2024 року виданої Карапишівським старостинським округом № 7 [PERSON] з червня 2006 року по серпень 2009 року дійсно відвідував Карапишівський дитячий садочок "Колосочок". Приводили та забирали дитину ( [PERSON] ) із вказаного дошкільного закладу його батьки: мати - [PERSON] ( [INFO] ) та батько [PERSON] (а.с. 66). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок ( п. 1) і примусовий порядок (п. 3) згідно із статтею 125 СК. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved