Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У березні 2025 року позивач \~ звернувся до суду через систему "Електронний суд" із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 4 993, 68 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., 402, 58 грн. плати за абонентське обслуговування, 316,22 грн. втрат від інфляційних процесів, 69, 44 грн. - три відсотки річних.\~ \~ \~ \~ Такі вимоги позивач обгрунтовує наступними обставинами. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 63,80 кв.м., відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем умови договору були виконані в повному обсязі, послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. \~ \~ \~ \~Вартість послуги з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови КМУ №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №450/13 від 23.06.2021 року, №813/24 від 20.10.2021 року. Відповідачка, в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 р. по 31.01.2025 року кошти не сплачувала, в результаті чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 4 993, 68 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 квітня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позов. Представник позивача - МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час, дату і місце розгляду справи належним чином: за зареєстрованим місцем її проживання, про що свідчать матеріали справи, а саме: рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які повернулися до суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"; про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд, на підставі ч.8 ст. 178 та п.п.2,3,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення, а також згідно ч.2 ст.247 ЦПК України здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідачка від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовилася, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, суду не надала. Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] . МКП «Чернівцітеплокомуненерго» щомісячно з 01.11.2023 року по 31.01.2025 року нараховувало відповідачці плату за надані ним послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об*єктів нерухомого майна щодо об*єкта нерухомого майна [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної спільної часткової власності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що за надані послуги з постачання теплової енергії в [ADDRESS] , за період з 01.03.2021 року по 30.04.2024 року нараховано 4 993, 68 гривень заборгованості, що не спростовано відповідачкою. Виходячи з зазначеного, оскільки позивач надавав послуги з теплопостачання до квартири в [ADDRESS] , опалювальною площею 63,80 кв.м., у період з 01.11.2023 року по 31.01.2025 року, а відповідачка не надала належних доказів неправильності проведених позивачем розрахунків існуючої у неї заборгованості за надані послуги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з неї вартості цих житлово-комунальних послуг. Також, згідно п.6 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання здійснюється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку, та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії. Разом з цим, відповідачка не здійснювала плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в сумі 402,58 грн. за період з 01.09.2023 року по 31.01.2025 року, яка також підлягає стягненню. (а.с.16) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за надані послуги відповідачка не відреагувала, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по її погашенню (а.с.14). Відповідно до ч.1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, виходячи з того, що на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3% річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач у встановлені законом строки не вносив плату за отримані житлово-комунальні послуги, позивач має право на стягнення з нього інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочки виконання зобов`язань. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем із урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат, відповідачкою не спростовано, контр-розрахунку нею не надано. Таким чином, відповідні вимоги позову підлягають задоволенню. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача Міського комунального підприємства „Чернівцітеплокомуненерго заборгованість за надані послуги за опалення місць загального користування будинком в розмірі 4 993, 68 грн. та плату за абонентське обслуговування в сумі 402, 58 грн., втрат від інфляційних процесів 316,22 грн., три відсотки річних 69,44 грн. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного та,

Outcome: approved