Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Вказав, що 09.08.2003 між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на його утримання. [PERSON] з 2024 року з позивачем та донькою не проживає, де проживає на даний час, позивачу невідомо. Протягом останнього року донька проживає виключно з позивачем та знаходиться на повному його утриманні та вихованні. Протягом тривалого часу відповідач зв`язку з донькою майже не підтримує, вихованням не займається, життям не цікавиться, не дбає про доньку, її розвиток та здоров`я. Позивач самостійно вирішує побутові проблеми, задля інтересів дитини, що виникають з приводу її виховання та проживання. Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини позивачу необхідно для забезпечення інтересів доньки, в тому числі для реалізації прав неповнолітньої дитини без письмової згоди матері, а саме потрібно для оформлення документів, необхідних для отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дитину, реєстрація місця проживання дитини, вирішення інших питань щодо проживання та перебування дитини. Крім того, під час повітряних тривог донька дуже нервує, хоче жити та навчатися в безпечному місці. Отже, рішення суду про встановлення факту виховання дитини позивачеві необхідно лише для забезпечення прав дитини. Також, встановлення юридичного факту, буде сприятиме реалізації прав позивача як батька дитини, а також оформлення документів необхідних щодо проживання та перебування дитини. Позивач вказує, що встановлення факту не створить жодних перешкод для матері у спілкуванні та вихованні її дитини. В зв`язку з вище викладеним, просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні просить позовну заяву задовольнити. Вказав, що донька є його «папиною дівчинкою». Він все їй роз`яснює, навіть питання жіночої гігієни. Вони вже все пройшли із донькою, що стосується дорослішання доньки як дівчини. Вказав, що він виховує та забезпечує дитину сам, так як вони із дружиною в процесі розірвання шлюбу, а також поділилися дітьми. Встановлення даного факту їм з донькою необхідно, так як донька закінчила школу і розглядає питання щодо поступлення на навчання за кордон, і щоб постійно не запитувати дозволу матері з цього приводу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вказала, що у них діти двійнята. [PERSON] пішов за нею, а донька за батьком, тобто вони поділилися дітьми. Хлопчик навчається на даний час на державному, де не потрібно платити за навчання, харчування і проживання, тобто вона не витрачає коштів на утриманні сина, так як перебивається тимчасовими заробітками. А донька перебуває на повному матеріальному утриманні батька. Донька більше тягнеться до батька, він її виховує та утримує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явилася, 17.06.2025 за вхід.№3846 подала до суду письмову заяву, в якій просить суд судове засіданні проводити в їх відсутність, при вирішенні заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Заяви, клопотання: клопотання позивача про виклик свідків (а.с.23); заява представника третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спорупро розгляд справи без їх участі, при вирішенні заявлених вимог покладаються на розгляд суду (а.с.24). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 03.06.2025 (а.с.17-19), закриття підготовчого судового засідання, виклик свідків та призначення справи до судового розгляду на 17.06.2025 (а.с.28-29), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку: Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] даних ними у судовому засіданні судом встановлено, що позивач самостійно виховує та утримує свою неповнолітню дитину. Донька проживає із батьком, перебуває на повному його матеріальному забезпечені, із мамою в доньки стосунки натягнуті. Свідку [PERSON] це відомо, так як неповнолітня донька сторін товаришує із її донькою та неодноразово дівчинка висловлювалася про те, що їй дуже добре із батьком, вони із ним проживає, він її виховує та утримує. Свідку [PERSON] це відомо, так як вона є фітнес тренером, і дівчинка більше року ходить до неї на зайняття. Із пояснень неповнолітньої [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона проживає із батьком, який її виховує та утримує. Навіть на випускний всім займався батьком. Із мамою у неї стосунки погані. Батько у неї у всьому розуміється, дасть пораду, їй добре із батьком. Батько матеріально її у всьому забезпечує. Зазначила, що вони із батьком розглядають варіант того, що вона може поїхати на навчання за кордон. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 30.08.2000 (а.с.5-7) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народився в місті Ямполі Вінницької області, зареєстрований по [ADDRESS] . Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 18.01.2006 (а.с.8-10) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася в місті Ямполі Вінницької області, зареєстрована по [ADDRESS] . Із копії повторно виданого Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.07.2022 (а.с.11) судом встановлено, що [INFO] в місті Ямполі Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] . Із Акту від 15.05.2025 (а.с.23) судом встановлено, що за адресою по [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] . Також, зареєстрована, але не проживає [PERSON] , свідчення про проживання чи не проживання підтверджують сусіди, які проживають в місті Ямполі [PERSON] та [PERSON] . Із характеристики учениці 11-Б класу Гуманітарного ліцею Ямпільської міської ради [PERSON] , 2008 року народження (а.с.13) судом встановлено, що [PERSON] навчається з 2014 року, зарекомендувала себе як старанна, уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил. Має довільну слухову, змішану пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне, образне, творче мислення. Особливий інтерес виявляє до української літератури. Має добрі музичні здібності. На уроках уважна, активна, завжди виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток, виразно читає вірші. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, а також у позакласних виховних заходах, святах. Дівчинка товариська, врівноважена, дисциплінована, самостійна. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має авторитет серед товаришів, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями школи та поза її межами. Увагу до навчання та виховання більше приділяє батько. Позивач стверджує, що встановлення факту самостійного виховання та утримання доньки є важливим для нього, оскільки від цього залежить забезпечення інтересів доньки, в тому числі для реалізації прав неповнолітньої дитини без письмової згоди матері, а також впливатиме на права та інтереси дитини. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені\~Сімейним кодексом України, можливість отримання соціальних допомоги, тощо. Згідно із ч.1\~ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.15,\~16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст.11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до\~ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як визначено ч.1\~ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ст.155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 51 Конституції України, ч.2-3\~ст.5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22 дійшла висновку, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні. Так, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування. Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч.1\~ст.15 СК України\~невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дітей в позовному провадженні. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що встановлення факту утримання та виховання самостійно позивачем своєї дитини впливає на можливість здійснення ним права на захист прав та інтересів дитини, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом незалежно від волі матері дитини. Враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, суд вважає правильним та доцільним задовольнити позов та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] неповнолітньої доньки [PERSON] без участі її матері [PERSON] . При вирішенні питання щодо понесених судових витрат, а саме по оплаті судового збору, то суд вважає за необхідне, у відповідності із ст.141 ЦПК України стягнути їх із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved