Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9404294 від 18.04.2024 та договором позики № 4996585 від 23.10.2023, мотивуючи тим, що 18.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9404294. Договір укладено з відповідачем у електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надано відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.08.2024 до Договору Факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25307,40 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 14132,40 грн сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 575 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 5600 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 23.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 4996585. Згідно п.1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 до Договору Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20851,43 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14851,43 грн сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що позивач не заперечує проти розгляду справи без участі його представника та проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 9404294 (а.с.7-14). Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн. Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається строком на 345 днів з 18.04.2024 (дата надання кредиту) та відповідно до п. 1.4. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплата комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 29.03.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до п. 1.5. Договору загальні втрати Позичальника за кредитом складають 32909,00 грн. Денна процентна ставка складає (32909,00 грн./5000,00 грн.)/345 днів *100% = 1,91%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 96700,64 відсотків річних. Згідно умов договору: п.1.5.1 Комісія за надання кредиту: 575,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; п.2.1. Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] ; п.4.1. У разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіків платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно платіжного доручення № 128658227 від 18.04.2024 ТОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] кошти в сумі 5000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 9404294 (а.с.15). 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників (а.с.17-19) Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.08.2024 до Договору Факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25307,40 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 14132,40 грн сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 575 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 5600 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с.21 зворот). Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6404294 від 18.04.2024, заборгованість [PERSON] складає 25307,40 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 14132,40 грн сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 575 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 5600 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф,пеня) (а.с.22-23). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 1статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо нарахованої ТОВ «Мілоан» неустойки в розмірі 5600 грн за порушення умов договору суд ураховує таке. Пунктом 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~визначено,\~що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи наведене судом встановлено, що нарахована ТОВ «Мілоан»\~неустойка\~не підлягає стягненню у судовому порядку. Таким чином, враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 9404294 від 18.04.2024 слід задовольнити частково та стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 14132,40 грн, 575 грн- заборгованість за комісією за надання кредиту, а всього 19707,40 грн. 23.10.2023 \~між ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] було укладено\~договір позики №\~4996585. Згідно умов\~договору : п.2.1 сума позики 6000,00 грн,, п.2.2 строк позики 30 днів, п.2.4 процентна ставка (базова, фіксована) становить 3,00% в день (а.с.31-33). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників з урахуванням додаткових угод, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.34-36) Відповідно до Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 до Договору Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20851,43 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14851,43 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.40) Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за договором позики № 4996585 від 23.10.2023, заборгованість [PERSON] складає 20851,43 грн, з яких 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою бору, 14851,43 грн сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом (а.с.94-96). \~ \~ \~ \~ \~ \~Однак, дослідивши матеріали справи,\~суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору, а саме видачі первісним кредитором коштів (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо), оскільки за нормами п.2 ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей. При цьому суд виходить із того, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування\~- спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинний на день укладення кредитного договору), «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Закон є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України. Документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів та інших документів, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, можуть бути паперовими та електронними. Вимоги до засобів формування документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів визначаються платіжною системою з урахуванням вимог, встановлених Національним банком України. У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі документи, які підтверджують ініціювання переказу первісним кредитором кредитних коштів (кредиту та позики) на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним та здійсненим. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, слід зауважити, що у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало грошові кошти відповідачу в розмірі 6000 грн, що передбачено Договором позики №\~4996585 від 23.10.2023, а відповідач ці кошти отримав. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 4996585 від 23.10.2023 - слід відмовити. Щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та оскільки позов задоволено на 42,69% (19707,40 грн. х 100 : 46158,83 ), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2585,31\~грн (6056 грн х 42,69%).

Outcome: partial