Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра із заявою про встановлення факту належності документу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 4/25 частини домоволодіння [ADDRESS] . Вказана спадщина належала [PERSON] після смерті дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] , який прийняв спадщину, проте не оформив своїх прав. Під час оформлення спадщини [PERSON] з`ясувалось, що в правовстановлюючому документі на нерухомість не вірно вказано прізвище померлої матері заявника [PERSON] , а саме: « [PERSON] ». Як зазначає заявник, через вказану неправильність він не може реалізувати своє право на спадкове майно, а тому просить задовольнити його заяву. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Представник заявника через канцелярію суду подав заяву, в якій підтримав вимоги заяви про встановлення юридичного факту, просив розглядати її без участі заявника та його представника. Заінтересована особа до суду не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п. 6 ч.1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла мати заявника [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 374, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 05.03.1987. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 7706, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 29.10.2010. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому 04.07.1944 року про що було зроблено актовий запис № 151, та підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 31.03.1969 виданим повторно. Батьками [PERSON] [INFO] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим повторно 19.01.2018 Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльовою Г. С. від 15.02.2025 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/25 частки домоволодіння [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] оскільки є розбіжності у правовстановлюючому документі і свідоцтві про смерть щодо [PERSON] , а саме: в договорі купівлі-продажу домоволодіння прізвище матері заявника вказано як « [PERSON] ». З дослідженого судом Договору купівлі-продажу від 19.11.1956 вбачається, що [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з другого боку, склали цей договір про купівлі-продаж домоволодіння по [ADDRESS] . При цьому у графі, де покупцями проставлено власний підпис, вказано [PERSON] . З копії Реєстраційного посвідчення виданого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.12.1971 вбачається, що 8/25 домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . Згідно примітки від 16.03.1972 згідно договору дарування 4/25 будинку, які належали [PERSON] передані у власність [PERSON] . З самого договору дарування від 16.03.1972 вбачається, що він укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо домоволодіння [ADDRESS] . З листа Дніпропетровського МБТІ від 25.01.2018 вбачається, що 4/25 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (ПІБ надано російською мовою згідно реєстрової книги) на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.1957 року посвідченого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-7597 та рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровськ від 17.11.1961 року. Ще 4/25 вказаного домоволодіння належить [PERSON] на підставі договору дарування від 16.03.1972 посвідченого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-963. Також в матеріалах інвентарної справи міститься рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 29.11.1972, що домоволодіння [ADDRESS] вважати одним домоволодінням. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності Договору купівлі-продажу 19.11.1956 домоволодіння саме матері заявника - [PERSON] - неможливо. Згідно зі\~ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності його матері договору купівлі-продажу від 19.11.1956 домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною йому частиною домоволодіння з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей\~45,\~46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що Договір купівлі-продажу вуд 19.11.1956 було укладено саме померлою [PERSON] . Однак, вказаний Договір купівлі-продажу містить неправильне написання прізвища власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності спадкодавцю вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на домоволодіння дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право спадкування на вказане майно після смерті матері [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7\~ст. 294 ЦПК України\~передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved