Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

27 травня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 753/18960/24 за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", [PERSON] про розподіл особового рахунку. 03 червня 2025 року від позивача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. 16 червня 2025 року від представника відповідача "Київтеплоенерго" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, вважають, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 гривень є значно завищеним. Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, справа є незначної складності. Протягом розгляду справи правова позиція строни не змінювалася, що не потребувало вивчення додаткових джерел права та аналізу законодавства. Строна відповідача 1 сприяла якомога правильному та своєчасному вирішенню справи. Просили зменшити розмір витрат до 10 відсотків. Дослідивши матеріали справи та заяву, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", [PERSON] про розподіл особового рахунку - задоволено. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: копія договору про надання правової допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 укладеним між адвокатом Стрикаль Олександром Васильовичем та [PERSON] , додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, акт наданих послуг від 28.05.2025 в якому зазначено перелік наданих адвокатом Стрикалем О. В. послуг на загальну суму 30 000,00 грн. Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача 1 на заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн є неспівмірним із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.У зв`язку з наведеним суд стягує з відповідачів на користь позивача 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, тобто заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial