Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Вальченко В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини. 16 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 16. Від подружніх відносин у сторін народились діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . З часом, в сімейному житті у сторін почали виникати конфлікти на ґрунті взаємного непорозуміння, з`явились діаметрально різні погляди на сімейне життя, вони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо один від одного. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача. Сторони не бажають зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд дійшов наступних висновків. За\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У відповідності до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально правові підстави шлюбу, обставини викладені у позовній заяві знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у належному розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією код: 3729-2540-9042-1545 від 15 травня 2024 року. Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 605 грн. 60 коп., підлягають поверненню позивачу на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, що складає 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved