Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

13 червня 2024 року до суду надійшла заява, в якій заявник просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] - недієздатною; - встановити опіку над [PERSON] та призначити їй опікуна [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 17 червня 2024 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено у справі судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] , та його представник адвокат Климчук В.В., заявлені вимоги підтримали у суді пояснили, що [PERSON] являється рідним сином [PERSON] , [INFO] . Він проживає разом з матір`ю і батьком - [PERSON] у [ADDRESS] ще брат який знаходиться в Великій Британії із сім`єю, та сестра яка проживає у м. Києві. Приблизно з 2018 року вони з батьком помітили, що у матері почалися проблеми з пам`яттю, які суттєво загострилися у 2019 році і з того часу прогресують. На сьогоднішній день у матері - [PERSON] наявний стійкий психічний розлад, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Матері складно висловлювати свої думки, вона не може усвідомити необхідності самостійно одягнутися, доглядати за собою, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих. Мати не відчуває потреби у тому щоб поїсти, не розуміє які продукти споживає, забуває імена і не впізнає людей, у тому числі своїх дітей та чоловіка, не розуміє юридичної значимості таких дій, як підписання документів, усвідомлення їх змісту. Розлад її здоров`я має хронічні стійко прогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Проживаючи разом з матір`ю після погіршення стану її здоров`я, більше п`яти років він постійно опікується нею та здійснює постійний догляд, і у травні 2024 року оформив це документально, про що органами соціального захисту складено відповідний акт. Також зі стану матері вбачається, що він має незворотній характер, отже з метою реалізації та захисту її прав, майнових та немайнових інтересів, які вона за станом здоров`я не може самостійно здійснювати, ним до суду подана дана заява про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення його опікуном. [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, судом визнана її неявка в судове не обов`язковою із-за стану її здоров`я. Представник [PERSON] , адвокат Чикилевська О.В., в судовому засіданні підтримала заяву, суду пояснила, що після спілкування з [PERSON] , може пояснити що остання дійсно має проблеми з пам`яттю, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона погано орієнтується у просторі і не розуміє що відбувається навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих. Представник Органу Опіки та Піклування Мартиненко С.М., в судовому засіданні підтримала дану заяву, оскільки спілкувалась з [PERSON] , особисто, остання зустріла її з посшмішкою, сказала що давно не бачила, із її слів вона зрозуміла, що [PERSON] , її прийняла за якусь родичку. Після спілкування вона зробила висновок, що остання дійсно має проблеми з пам`яттю, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона погано орієнтується у просторі і не розуміє що відбувається навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами справи. Ухвалою від 28 серпня 2024 року по справі була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручене експертам Чернігівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України». Ухвалою від 26.05.2025 року було поновлено провадження по справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник [PERSON] являєся рідним сином [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно витягу №3 97 про зареєстрованих у житловому приміщенні в квартирі [ADDRESS] , з [PERSON] , зареєстровані чоловік [PERSON] ,; заявник її син [PERSON] , та інший син [PERSON] , який по факту проживає за кордоном і двоє неповнолітніх дітей (а.с.11). В матеріалах справи наявні заяви [PERSON] , [INFO] чоловіка [PERSON] ; [PERSON] , (сина [PERSON] ; [PERSON] , - доньки [PERSON] , з яких вбачається, що опікунами [PERSON] , вони бути не можуть в силу поганого стану здоров`я, постійним проживанням і роботою за межами України і міста Славутича (а.с. 97, 102,106 ). При обстеженні головного мозку у 2018 році у [PERSON] , було виявлено ознаки дисциркуляторної енцефалопатії, зовнішньої замісної гідроцефалії (протокол обстеження від 07.08.2018) ( а.с.13). За результатами консультації 22.09.2020 у лікаря невропатолога у [PERSON] також діагностовано дисциркуляторна енцефалопатія, когнітивні порушення(а.с.12). 29.01.2024 [PERSON] , поставили на облік у лікаря психіатра та оформлена довідка про необхідність стороннього догляду (запис в амбулаторній карті [PERSON] , довідка від 04.06.2024)( а.с.18). Згідно консультативного висновку від 05.02.2024 КНП Чернігівська обласна лікарня лікарем психіатром [PERSON] видано висновок (встановлений діагноз) наслідки органічного ураження головного мозку у вигляді психоемоційного синдрому з інтелектуально мисленевим зниженням аж до деменції, емоційно-вольовими розладами (а.с.15). 06.02.2024 висновком №8 ЛКК КНП Славутицька міська лікарня про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку [PERSON] було рекомендовано соціальні послуги - догляд вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи ( а.с.20). Згідно консультативного висновку від 24.04.2024 КНП Чернігівська обласна лікарня та інформації за результатами візиту, лікарем психіатром [PERSON] видано висновок встановлений діагноз) судинна деменція, неуточнена (F01.90) (а.с.16). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 143 від 03.04.2025 року [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деиенції (МКХ-10 F 01.8), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Актом встановлення факту здійснення догляду №35 від 13.05.2024 встановлено що [PERSON] , [INFO] здійснює постійний догляд на непрофесійній основі за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] . Перелік соціальних послуг які надаються - допомога в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування, пересування в побутових умовах), ведення домашнього господарства (купівля продуктів харчування та ліків, інших товарів, приготування їжі, прибирання житла, прання білизни, оплата платежів), психологічна підтримка ( а.с.19). Відповідно подання Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 16.08.2024 року № 03-11-06 було надано висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його матір`ю [PERSON] [INFO] (а.с.91). Дослідивши матеріали справи суцд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Зважаючи на вище зазначене в сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] , в частині визнання [PERSON] , недієздатною підлягає задоволенню, оскільки остання внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оскільки в силу ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, суд вважає за необхідне також роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 7 даної статті клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Вирішуючи заяву в частині призначення опіки над [PERSON] , суд виходить із наступного. Відповідно до частини першої статті 41, статті 58 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21). В матеріалах справи наявний висновок Органу опіки та піклування Славутицької міської ради про доцільність призначення [PERSON] , опікуном [PERSON] . Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви і в частині призначення опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved