Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» в особі свого представника Сторожишиної О.О. через систему «Електронний суд» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1300486 від 17.11.2023 в загальній сумі 179 100 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17.11.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 1300486. В подальшому, 24.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 2407-24, у відповідності до умов якого, ТОВ «Слон Кредит» передало (відступило) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняло належні ТОВ «Слон Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 127\~800\~грн, з яких: 18 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 109 800 грн - заборгованість за відсотками. Оскільки на момент укладення такого договору факторингу термін дії договору про надання споживчого кредиту № 1300486 від 17.11.2023 не закінчився, ТОВ «Свеа Фінанс» нараховано заборгованість за відсотками до 11.11.2024 включно. Всупереч умов кредитного відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повного погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс», ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 179\~100 грн, з яких 18\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 161\~100 грн заборгованість за відсотками. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2025 вищевказану цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м.\~Черкаси. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.04.2025 відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Сторожишина О.О. в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви зазначивши, що просить проводити розгляд справи без участі представник позивача, у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання засобами поштового зв`язку, які повернулись до суду без вручення останній з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку\~з вищевказаною\~обставиною,\~на підставі\~ухвали Соснівського\~районного суду\~м.\~Черкаси\~від 23.06.2025\~справу вирішено\~за правилами\~заочного розгляду,\~передбаченими ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, яка не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (ст.\~12,\~13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч.1, 2\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.11.2023 між ТОВ «Слон Кредит» (товариством) та [PERSON] (споживачем) укладено договір про надання споживчого кредиту № 1300486, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е203. Відповідно до п. 1.2-1.4, 4.4 договору, ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 18 000 грн строком на 360 днів із періодичністю платежів кожні 10 днів, а [PERSON] зобов`язалась у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, передбачені договором. Згідно п. 1.5.1, 1.5.2 3.4 договору, за користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 договору. Знижена процентна ставка складає 2\~% в день та застосовується, якщо споживач до 27.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідкують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Розмір процентної ставки, встановленого п.\~1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки №\~ [NUMBER] (п. 2.1 договору). Проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом і їх нарахування здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана у графіку платежів (п. 3.1-3.2 договору). Товариство зобов`язалось надати споживачу кредит на умовах та в порядку передбачених договором (п. 4.2 договору). Так, на виконання договору про надання споживчого кредиту №\~1300486 від 17.11.2023 товариство перерахувало споживачу кредитні кошти в сумі 18\~000 грн на її платіжну картку № [NUMBER] (перерахування здійснено ТОВ «Пейтек Україна» на підставі договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022), що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20240802-4074 від 02.08.2024. Водночас, споживач зобов`язалась у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (п.\~4.4 договору), однак в порушення умов договору не зробила цього. Пунктом 4.1 договору передбачено, що товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Так, 24.07.2024 між ТОВ «Свеа Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу № 2407-24, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ\~«Свеа Фінанс» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1300486 від 17.11.2023, укладеним з [PERSON] , сума заборгованості за яким станом на день укладення вказаного договору факторингу складала 127 800 грн, з яких 18 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 109\~800 грн - заборгованість за відсотками, оскільки оплата за таким кредитом останньою не здійснювалась. Оскільки на момент укладення такого договору факторингу термін дії договору про надання споживчого кредиту № 1300486 від 17.11.2023 не закінчився, ТОВ «Свеа Фінанс» нараховано заборгованість за відсотками в межах строку дії кредитного договору до 11.11.2024 включно. Всупереч умов кредитного відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повного погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс», ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 179\~100 грн, з яких 18\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 161\~100 грн заборгованість за відсотками. Статтею 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою ч. 1 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20240802-4074 від 02.08.2024, та користувалась ними, однак у передбачений у договорі строк кредит в повному обсязі не повернула, внаслідок чого в останньої виникла заборгованість у загальному розмірі 179\~100 грн, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України\~відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422 грн 40 коп., які на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved