Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

26.02.2025\~року [PERSON] \~ та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Паліюк Лариса Михайлівна, про визнання\~права засновника\~і учасника\~фермерського господарства\~в порядку\~спадкування за\~законом після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадкового майна ввійшло селянське (фермерське) господарство « [PERSON] », код СДРПОУ 20901550, а саме, право засновника та учасника фермерського господарства. Згідно Статуту СФГ «Петрівського Р.І.», зареєстрованого Державним реєстратором Новобузької райдержадміністрацїї від 09.11.1994р. (№15161200000000214), керівником СФГ «Петрівського Р.І.» відповідно до п.1.2 Статуту був померлий, [PERSON] . За заявою позивачів до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області, Паліюк Лариси Михайлівни, 22.08.2023 року було відкрито спадкову справу № 105/2023. У лютому 2025 року, позивачі [PERSON] та [PERSON] , звернулися до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника та учасника СФГ « Петрівського Р.І.» [PERSON] , який помер [INFO] , але позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що в статуті вказаного фермерського господарства відсутні відомості про складений капітал, та не зазначено яким чином поділяється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них. У зв`язку з вище наведеним у позивачів виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 06.03.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.05.2025 року підготовче судове засідання закрите, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Паліюк Л.М. в судове засідання не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень щодо позовних вимог не мала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.06.1962 року [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.12.2024 року ( повторно) [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15) Батько позивачів [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) 03.12.2021 року, актовий запис про смерть № 380 ( а.с.17) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадкового майна ввійшло Фермерське господарство «Петрівського Р.І.», код ЄДРПОУ 20901550 (а.с.24-32). Судом з`ясовано, що засновником та учасником спірного господарства був [PERSON] , що зафіксовано у п.1.2 розділу 1 Статуту ФГ «Петрівського Р.І.». Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Однак на момент смерті [PERSON] разом із ним були зареєстровані обоє позивачів ( копія спадкової справи № 105/2023 від 22.08.2022 року ) Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] та позивачка [PERSON] 07.02.2025 року звернулись до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права учасника Фермерського господарства «Петрівського Р.І.», код ЄДРПОУ юридичної особи 20901550, юридична адреса фермерського господарства: 56000, Миколаївська область, Новобузький район, м. Новий Буг, вул. Миколи Міхновського (Радянська), 95, проте, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на фермерське господарство, на підставі наступного: в статуті вказаного фермерського господарства відсутні відомості про складений капітал, у зв`язку з чим не зазначено яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них.( а.с.33) Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] був засновником та учасником фермерського господарства «Петрівського Р.І.», з розміром статутного капіталу 0 грн. Дата державної реєстрації: 09.11.1994 року, реєстраційний номер: 15161200000000214. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами\~ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року\~передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, ч. 4\~ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство"\~фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частинами 1, 4\~ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство»\~визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Відповідно до\~ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство"\~до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно\~статті 20 зазначеного Закону\~майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства. Пунктом 4\~статті 35 Закону України "Про фермерське господарство"\~передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відповідно до ч. 1 ч. 3\~ст. 191 ЦК України\~підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. За положеннями\~статті 182 ЦК України до\~складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до норм п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності»\~успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини\~ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств. Відповідно до роз`яснень п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями\~130,\~147,\~166 ЦК\~(435-15), статтями\~55,\~69 Закону України від 19.09.1991 року №1576-XII\~(1576-12) «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1\~ст. 1219 ЦК України. При цьому успадковується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Як вбачається зі змісту Статутів, на момент реєстрації фермерського господарства та на період його діяльності за життя засновника та учасника [PERSON] статутного капіталу господарства не було. Також вбачається, що у позивачів не має частки в статутному капіталі. Майно фермерського господарства формується із майна, майнових прав у складеному капіталі господарства. Отже і об`єктом спадкування господарства є майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства. Складений капітал фермерського господарства за нормами\~ЗУ «Про фермерське господарство»\~розглядається, як цілісний майновий комплекс. За таких обставин, суд приходить до висновку, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, водночас предметом спадкування є право засновника та члена такого господарства. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Велика Палата Верховного Суду в пункті 43 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства, а не визнання права на цілісний майновий комплекс. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання права засновника фермерського господарства, та прав учасника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved