Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач \~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~даним позовом\~до відповідача ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії (Адміністрація Миколаївського морського порту), в обґрунтування якого вказав, що починаючи з 10.06.2006 р. він працював в ДП «Адміністрація морських портів України» МФ «Адміністрація Миколаївського морського порту», а починаючи з 13.06.2013 року він працював на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання служби з розвитку портової інфраструктури. \~ \~ \~ \~Положенням Колективного договору МФ «Адміністрація Миколаївського морського порту» на 2018-2023 роки було передбачено, що з метою підвищення зацікавленості працівників як у результатах своєї праці, так і в загальних підсумках роботи підприємства, працівникам адміністрації Миколаївського морського порту надається одноразова винагорода за підсумками роботи за рік. Дана винагорода входить до складу фонду оплати праці. \~ \~ \~ \~Пунктом 6 наказу № 31/ОП від 28.01.2021 р. «Про виплату одноразової винагороди за підсумками роботи за рік» відповідач позбавив позивача вказаної одноразової винагороди у розмірі 100 %, мотивуючи тим, що позивач порушував трудову або виробничу дисципліну протягом 2020 року. \~ \~ \~ \~Позивач не погоджується із цим наказом, вважає його безпідставним та неправомірним мотивуючи це тим, що він не порушував ні трудової ні виробничої дисципліни, працював сумлінно, проте після зміни керівництва на підприємстві, з серпня 2020 року на нього почався тиск та безпідставні претензії. Наслідком цього стало позбавлення його премії за 3 квартал 2020 року згідно наказу № 421/ОП від 30.09.2020 р, який був мотивований його відсутністю на робочому місці певний час 04.09.2020 р., 14.09.2020 р., 16.09.2020 р., та 18.09.2020 р. Позивач зазначає, що відповідач не визначив відповідними нормативними актами йому робоче місце, а за характером своєї роботи він повинен був вирішувати різні виробничі питання, у тому числі, поза межами свого робочого кабінету. \~ \~ \~ \~Позивач також посилається на те, що усі належні йому виплати відповідач повинен був виплатити у день звільнення, проте не зробив цього. \~ \~ \~ \~Посилаючись на таке, позивач просив суд: -визнати незаконним та скасувати п. 6 наказу № 31/ОП від 28.01.2021 р. щодо позбавлення його одноразової винагороди за підсумками роботи за рік; -зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову винагороду за підсумками роботи за рік; -стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки повного розрахунку, починаючи з дати звільнення 01.03.2021 року і до дня винесення рішення по даній справі. У судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Колесник Ю.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача, який діє в порядку самопредставництва юридичної особи, - Хоменко О.В., у судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав, що позивач був правомірно позбавлений одноразової допомоги за підсумками роботи за рік через порушення ним трудової та виробничої дисципліни впродовж 2020 року. За таке до нього неодноразово застосовувалися заходи дисциплінарного впливу згідно наказів № 167/ОП від 30.04.2020 р. та № 421/ОП від 30.09.2020 р., з якими позивач був ознайомлений і не оскаржував. При цьому питання оплати праці, у тому числі, матеріального заохочення працівників підприємства, врегульовані, зокрема, додатком 9 до Колективного договору адміністрації Миколаївського морського порту на 2018-2023 роки «Положення про одноразову винагороду, яка надається працівникам адміністрації Миколаївського морського порту за підсумками роботи за рік. Відповідно до положень Додатку 9 нарахування вказаного виду заохочення працівнику залежить від дотримання ним трудової і виробничої дисципліни, наявності фактів прогулів, розкрадання, пияцтва на робочому місці та наявності фінансової можливості чи чистого прибутку підприємства. Крім цього, п. 7.3 Колективного договору визначено, що за порушення трудової дисципліни, крім вказаних у п. 7.2. (догана, звільнення) заходів дисциплінарного стягнення і незалежно від їх застосування, до порушників трудової дисципліни можуть застосовуватися інші заходи впливу, серед яких позбавлення премії повністю або частково та одноразової винагороди, яка надається працівникам адміністрації за підсумками роботи за рік. Посилаючись на таке представник позивача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відзив представника відповідача долучений до матеріалів даної справи. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що позивач по даній справі [PERSON] згідно наказу № 5/10 від 13.06.2013 р. був прийнятий на роботу на посаду начальника ВМТЗ сервісного центру, у зв`язку з реорганізацією державних підприємств морського транспорту та утворення ДП «Адміністрація морських портів України» за переведенням з ДП «Миколаївський морський торговельний порт», зі збереженням соціальних гарантій, передбачених Колективним договором ДП «ММТП». Із копії трудової книжки позивача (а.с. 9-11) вбачається, що згідно наказів № 392 від 11.08.2017 р. та № 1054 від 31.10.2018 р., він працював на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання служби з розвитку портової інфраструктури. Наказом № 37/о від 01.03.2021 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП, за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), - трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до приписів ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок\~на підприємствах,\~в установах,\~організаціях визначається\~правилами внутрішнього\~трудового розпорядку,\~які затверджуються\~трудовими колективами\~за поданням\~роботодавця і\~виборним органом\~первинної профспілкової\~організації (профспілковим\~представником)\~на основі\~типових правил. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. \~ \~ \~ \~ В силу приписів ст. 11 КЗпП України на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи, укладається колективний договір. Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів. Статтею 10 КЗпП України передбачено, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Аналогічні положення містяться у статті 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" № 3356-ХІІ від 01.07.1993 р. (зі змінами). Статтею 5 Закону України "Про колективні договори і угоди", яка регулює співвідношення законодавства і колективного договору, встановлено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: -зміни в організації виробництва і праці; -забезпечення продуктивної зайнятості; -нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); -встановлення гарантій, компенсацій, пільг; -участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства, установи, організації (якщо це передбачено статутом); -режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; -умов і охорони праці; -забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; -гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій трудящих; -умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; -забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги (ст. 13 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Право на отримання виплат у вигляді винагороди за рік, умови та розмір її виплати встановлено Колективним договором Адміністрації Миколаївського морського порту на 2018-2023, і зокрема, Додатком № 9 до нього - «Положення про одноразову винагороду, яка надається працівникам адміністрації Миколаївського морського порту за підсумками роботи за рік» (далі Положення) (а.с.86-96). Зі змісту цього Положення, вбачається, що ця винагорода вводиться для підвищення зацікавленості працівників як у результатах своєї праці, так і в загальних підсумках роботи адміністрації, для зміцнення трудової дисципліни і закріплення кваліфікованих кадрів. \~ \~ \~ \~Згідно п.п. 1-2 Положення виплата одноразової винагороди за підсумками роботи за рік відноситься до фонду оплати праці, нараховується і виплачується в межах до 25 % від річного розрахункового фонду оплати праці. \~ \~ \~ \~Пунктом 11 Положення визначено, що адміністрація має право знижувати працівникам розмір винагороди або не виплачувати її цілком при порушенні ними трудової і виробничої дисципліни. \~ \~ \~ \~Зі змісту\~оспорюваного позивачем\~п.\~6\~наказу №\~31/ОП\~від 28.01.2021\~р. вбачається, що його було позбавлено повністю (на 100 %) одноразової винагороди за підсумками роботи за 2020 рік, у зв`язку з порушенням ним трудової або виробничої дисципліни протягом 2020 року. Підстава прийняття такого рішення відповідачем у витязі зі спірного наказу не зазначена, проте представник відповідача у судовому засіданні вказав, що такою підставою слугували накази відповідача за № 167/ОП від 30.04.2020 р. та № 421/ОП від 30.09.2020 р. \~ \~ \~ \~Так, зі змісту п.3 наказу № 167/ОП від 30.04.2020 р. (а.с. 82-83) вбачається, що за неналежне виконання своїх посадових обов`язків,

Outcome: approved