Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про виділ їй у користування земельної ділянки. В обґрунтування вимог посилається на те, що 01.10.2014 року нею придбано 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] , що складається із житлового будинку, який позначений на плані будинку в технічному паспорті від 22.11.2004 року «Ааа1а2», загальною площею 86,7 м, житловою площею 39,3 кв.м., а також господарсько-побутові будівлі, що до нього прилягають: погріб, який позначено літерою «Гг», літня кухня «Б», сарай «В», убиральня «Д», сарай «Ж», сарай «З», гараж «К», оглядова яма гаражна «К1», убиральня «Л», сарай «П», колонка питна «+», огорожа «N», огорожа «N1», огорожа «N2», огорожа «N3», хвіртка «N4», огорожа «N5», огорожа «N6», хвіртка «N6», хвіртка «N7», огорожа «N8», козирок «коз1», ганок «кр», ганок «кр1». Власником 2/3 частини будинку є відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Земельна ділянка, на якій розташований цілий житловий будинок (домоволодіння) не приватизована. Зазначає, що не може дійти згоди із відповідачем щодо порядку користування земельною ділянкою. В порядку ст. 118 ЗК України 03.03.2021 звернулась до Кропивницької міської ради з метою передачі земельної ділянки у власність, але звернення не розглянуте, тому просить виділити їй у користування частку земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , що відповідає 1/3 частині житлового будинку та господарських споруд. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021 визначено суддю Варакіну Н.Б. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2021 відкрито загальне провадження у справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2025 призначена судова земельна-технічна експертиза. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 13.01.2022 відповідачем надано до суду відзив в якому, позовні вимоги [PERSON] не визнає, з тих підстав, що вважає їх необґрунтованими, безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають. В позовній заяві, позивач [PERSON] вказує значну кількість статей різних законодавчих актів при цьому не користується ними, та не застосовує їх до спірних правовідносин. Так позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права на підставі ч. 4. ст. 4 ЦПК України при цьому не вказує яке її право нею порушено, не визнане чи оспорюється. При зверненні до суду позивач не врахувала ту обставину, що ще в 1979 році між попередніми співвласниками будинку [PERSON] , померлим [INFO] (її чоловіком) та [PERSON] , бабусею [PERSON] - продавцем позивача, склався фактичний порядок користування спірною земельною ділянкою, який існує до теперішнього часу і ніким не оспорюється. Та обставина, що між ними відсутній спір з приводу користування земельною ділянкою об`єктивно підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.06.2020 року. У січні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до її чоловіка [PERSON] з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від її червня 2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі, з тих підстав, що між сторонами відсутній спір з приводу порядку користування спірною земельною ділянкою, та позивач порушує загальний порядок передачі земельних ділянок у власність. В позовній заяві позивач вказує, що 03.03.2021 року звернулась з клопотанням до Кропивницької міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, проте до теперішнього часу Кропивницька міська рада не прийняла рішення відносно заявленого клопотання. В даному випадку позивач не скористалась нормами права передбаченими в ст. 123 Земельного кодексу України, відповідно до яких, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або мотивованої відмови у його наданні, то особа має право замовити розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку встановленому ст. 136 Земельного кодексу України. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржувані до суду. Таким чином набуття особами права власності або право користування земельною ділянкою відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою до погодження та затвердження такого проекту землеустрою і прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування. Позивач [PERSON] намагається отримати у власність земельну ділянку в супереч установленого законодавством загального порядку, а саме без отримання дозволу на розробку проекту землеустрою погодження та затвердження його і отримання рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування. Так як позивач порушує загальний порядок передачі земельних ділянок у власність, який встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, тому позовні вимоги з даних підстав є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. В судовому засіданні представник позивача вимог підтримав, посилаючись на обставин, викладені у позові. Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просила відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницької міської ради міста надіслав клопотання про розгляд справи без участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєховою С.В., зареєстровано в реєстрі за № 2315, [PERSON] набула у власність 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель номер [ADDRESS] . Власником інших 2/3 частини будинку є [PERSON] . Земельна ділянка сторонами не приватизована. Виділ часток співвласників домоволодіння в натурі не проводився. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Спірна земельна ділянка належить територіальній громаді та є комунальною власністю. Відповідно до норм Земельного кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 гектара, в селищах не більше 0,15 гектара, в містах не більше 0,10 гектара (стаття 121 Земельного кодексу України). Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Загальний порядок одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм\~безоплатної приватизації врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України. За змістом вказаної статті (п.\~6-11)\~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення\~фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення\~садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки\~державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки\~та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено\~бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують\~досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського\~господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який\~передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 ЗК України. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Позивач у позові, а його представник у судовому засіданні наголосили на тому, що [PERSON] , у порядку ст. 118 ЗК України звернулась із клопотанням до Кропивницької міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, але Кропивницька міська рада не прийняла рішення щодо цього питання. Як на доказ посилаються на копію заяви позивача адресованої міському голові міста Кропивницького з проханням надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у власність. Представник позивача наголосив на тому, що позивач виконав всі вимоги законодавства щодо виділення земельної ділянки, ніякої відповіді від органу місцевого самоврядування не отримав, тому вирішив звернутися до суду. Чинним законодавством передбачений чіткий порядок для виділення земельної ділянки під будинком у власність який передбачає декілька етапів: звернутися до органу місцевого самоврядування з заявою, отримати дозвіл, розробити технічну документацію, зареєструвати земельну ділянку та право власності. Більш того, законодавством передбачена можливість оскарження рішення органу місцевого самоврядування до суду в разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання. З доказів наданих позивачем та пояснень його представника в судовому засіданні вбачається, що позивач не зробив вищеперерахованих дій для отримання земельної ділянки. Процес обмежився подачею заяви до Кропивницької міської ради, долею якої, в подальшому, [PERSON] не цікавилась, а вирішила звернутися до суду. Позивач посилається на те, що існує спір з відповідачем щодо користування земельною ділянкою, що також не відповідає дійсності. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.06.2020 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. В зазначеному рішенні суд також звернув увагу на порушення позивачем порядку передачі земельних ділянок у власність. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не порушувала права позивача щодо виділення земельної ділянки у користування. Більш того, суд не може підміняти державний орган, оскільки це порушує принцип\~розподілу влади\~та\~компетенції між органами державної влади.\~Суд є правозастосовчим органом і не може приймати рішення, які належать до компетенції інших державних органів.\~ Позивачу для реалізації свого права необхідно виконати вимоги закону, який встановлює порядок передачі земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність або користування. І тільки в разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання, оскаржити таке рішення до суду. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст. 118 ЗК,

Outcome: dismissed