Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

07 травня 2025 року представник позивача звернувся до суду до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг.16 травня 2025 року надав до суду заяву про залучення по справі в якості співвідповідача [PERSON] , та заяву про зміну предмету позову, в обґрунтування якого вказував, що за договором від 01.11.2019 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком ТОВ «Житлокомцентр» було визначено управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] та надає своєчасно житлово-комунальні послуги для забезпечення потреб мешканців, вимагаючи у свою чергу оплати наданих послуг від споживачів. Відповідачка [PERSON] була зареєстрована з 09.07.2024 по 17.09.2024 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 21.12.2012 року. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24.02.2005 року. Оскільки відповідачі в період з 01.10.2020 року пол. 01.02.2023 року зареєстровані в кв. [ADDRESS] , то вони є споживачами житлово-комунальних послуг, що надавались позивачем за такою адресою, та несуть солідарну відповідальність з оплати за надані послуги. Однак в період з 01.10.2020 року по 31.08.2024 року у відповідачів перед ТОВ «Житлокомцентр» за надані послуги утворилась заборгованість в сумі 9247,77 грн. Згідно із ст. 625 ЦК за період з 01.10.2020 року по 31.08.2024 року, відповідачі також повинні сплатити позивачу борг з 3% процентів річних в сумі 366,57 грн. та інфляційні втрати в сумі 1567,26грн. При цьому 02 вересня 2024 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області було скасовано судовий наказ від 13 грудня 2023 року за заявою ТОВ «Житлокомцентр» про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] . На підставі викладеного просив суд стягнути на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за послуги по [ADDRESS] , саме: солідарно з [PERSON] , [PERSON] за період з 01.10.2020 року по 01.02.2023 року в сумі 5229,05 грн., 3% річних у сумі 237,79 грн., втрати від інфляції в сумі 985,84 грн., а всього 6452,68 грн.; солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за період з 02.02.2023 року по 31.08.2024 року в сумі 4018,72 грн., 3% річних у сумі 128,78 грн., втрати від інфляції в сумі 581,42 грн., а всього 4728,92 грн. Ухвалою суду від 15 травня 2025 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року залучено по справі 212/5166/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр » до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в якості співвідповідача [PERSON] Представник позивача, адвокат Зарівна С. В., не заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи. Відповідачі, будучи повідомленими про наявність позову ТОВ «Житлокомцентр» до них про стягнення боргу за надані послуги, своїми правами на подання відзиву на позов не скористались. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. За ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Згідно із визначеннями, що містяться у п. 6, 13, 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. На підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд зазначає, що у ст. 625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15-ц. Встановлено, що за договором від 01.11.2019 р. про надання послуг з управління будинком, ТОВ «Житлокомцентр» визначено управителем будинку [ADDRESS] 01.11.2019 року по 01.09.2024 року. Відповідно до умов зазначених договорів ТОВ «Житлокомцентр» є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , надаючи послуги з управління багатоквартирним будинком для забезпечення потреб мешканців, вимагаючи від споживачів у свою чергу оплати наданих послуг. З копії особового рахунку№ [NUMBER] вбачається, що він відкритий на квартиру [ADDRESS] . Загальна площа становить 43,68м., житлова 29,66 м. На підставі наданої суду представником позивача довідки боргу по кв. [ADDRESS] з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2023 року вбачається, що сума заборгованості за послугу з управління багатоквартирного будинку 5229,05 грн., а також борг з 3 % річних 237,79 грн. та з інфляційних втрат 985,84 грн., що підтверджується розрахунком боргу з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на вказане житло, а також розрахунками боргу з 3 % річних та з інфляційних втрат. Також на підставі наданої суду представником позивача довідки боргу по кв. [ADDRESS] з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 02 лютого 2023 року по 01.08.2024 року вбачається, що сума заборгованості за послугу з управління багатоквартирного будинку 4018,72 грн., а також борг з 3 % річних 128,78 грн. та з інфляційних втрат 581,42 грн., що підтверджується розрахунком боргу з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на вказане житло, а також розрахунками боргу з 3 % річних та з інфляційних втрат. Таким чином суд погоджується із розрахунками представника позивача щодо боргу відповідачів за спірний період з оплати ними внесків за утримання будинку по [ADDRESS] та нарахованих на таку заборгованість сум за ч. 2 ст. 625 ЦК. Згідно інформації від 01.05.2025 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВТА №580993, від 06.11.2012 виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. Згідно Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] з 21.12.2012 року. Згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади вбачається, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 24.02.2005 року. Натомість згідно Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 26.09.2024 року. Суд зауважує, що за ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Натомість, за ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON] будучи зареєстрованими по [ADDRESS] , та користуючись житлово-комунальними послугами, несуть відповідальність за зобов`язаннями з їх оплати, отже повинні відповідати за пред`явленим ТОВ «Житлокомцентр» до них позовом у межах заявлених вимог. Відповідно до ч.3\~ст.12ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд зазначає, що відповідачка [PERSON] з 26 вересня 2024 року зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо її реєстрації по [ADDRESS] за період з 01.10.2020 року по 31.08.2024 року. Вказане свідчить про те, що представником позивача не доведено отримання житлово-комунальних послуг відповідачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином в задоволенні позову ТОВ «Житлокомцентр» до [PERSON] через недоведеність заявлених до такого відповідача вимог слід відмовити. При цьому суд дійшов переконання, що підтвердженні в судовому засіданні вимоги позивача до відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню з останніх в солідарному порядку, виходячи з положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року. Законом України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Крім того на підставі п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для заявлених позивачем вимог за період з 01.10.2020 року по 31.08.2024 року строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану. На підставі переліченого суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги за період з 01.10.2020 по 01.02.2023 року про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг в сумі 5229,05 грн., 3% річних у сумі 237,79 грн., витрати він інфляції в сумі 985,84 грн. підлягають стягненню з [PERSON] . Заявлені вимоги за період з 02.02.2023 по 31.08.2024 року про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг в сумі 4018,72 грн., 3% річних у сумі 128,78 грн., витрати він інфляції в сумі 581,42 грн. підлягають солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Житлокомцентр» понесені позивачем витрати з оплати судового збору при зверненні до суду із таким позовом в сумі 3028 грн., тобто по 1514 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial