Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

22.05.2025 представник позивача Цокало Т. М. звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 07.12.2019 та зареєстрований в реєстрі за №7220 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення заборгованості за Договором №BLаЖГА00072273 від 09.09.2011 в сумі 30\~683,52 гривень з [PERSON] таким, що не підлягає виконанню, а також просила стягнути судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу). В обґрунтування позову послалась на те, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича перебуває на виконанні ВП №60994535 від 16.01.2020 року, про стягнення заборгованості за Договором №BLаЖГА00072273 від 09.09.2011 в сумі 30 683,52 гривень з [PERSON] , про існування якого боржник дізнався з інформації на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. У ході ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі Договору №BLаЖГА00072273 від 09.09.2011, укладеного між ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк (код ЄДРПОУ 19017842), правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорам №41448 від 28.05.2019 року є ТОВ ФК Інвест Хаус (ідентифікаційний код юридичної особи: 41661563), та [PERSON] . Представник зазначила, що від відповідача позивач не отримував жодних листів та вимог, в тому числі щодо стягнення заборгованості в безспірному порядку. Представник зазначив, що важливим в даному випадку є те, що відповідно до виконавчого напису період стягнення вказаний з 28.05.2019 по 11.11.2019. Згідно виконавчого напису сума заборгованості за складає 31\~653,52 грн, з яких : заборгованість за сумою кредиту 13 045,05грн, заборгованість за штрафами та пенями 16\~838,47 грн, плата за вчинення виконавчого напису 800 грн. Представник вважає, що нотаріус повинен був при вчиненні виконавчого напису перевірити безспірність заборгованості та умови кредитного договору. Натомість нотаріусу відповідач представив документи, що вказують на те, що заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою. Відповідач не надав нотаріусу виписки по кредитному рахунку, який би міг підтверджувати суму заборгованості. Нотаріусу також не було представлено копії кредитного договору та договорів відступлення права вимоги. Представник позивача вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 26.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд справи з викликом сторін. 19.06.2025 сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судові засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву представником відповідача подано не було. Треті особи також у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки суд не повідомляли. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 26 червня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 19 червня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 26 червня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. 07.12.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичом було вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором BLаЖГА00072273 від 09.09.2011 року, укладеним з ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк (код ЄДРПОУ 19017842), правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорам №41448 від 28.05.2019 року є ТОВ ФК «Інвест Хаус» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41661563), заборгованості за кредитним договором BLаЖГА00072273 від 09.09.2011 на загальну суму 30\~683,52 гривень. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №7220 ( а. с. 47). 16.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60994535 про стягнення з позивача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус» заборгованості в сумі 30\~683,52 грн ( а. с. 48). 02.03.2020 винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 50-52). Представник позивача вважає, що вищевказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~ЗУ «Про нотаріат»\~та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили, тим самим встановивши обов`язок для стягувача для одержання виконавчого напису надавати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 07 грудня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до даного виконавчого напису, який зареєстровано в реєстрі за №7220, [PERSON] є боржником за договором BLаЖГА00072273 від 09.09.2011 року, укладеним з ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк (код ЄДРПОУ 19017842), правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорам №41448 від 28.05.2019 року є ТОВ ФК «Інвест Хаус» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41661563), на загальну суму 30\~683,52 гривень. Вищевказаний кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, протилежного суду не доведено. Таким чином, нотаріус в день вчинення виконавчого напису\~07.12.2019 керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним. Отже нотаріус повинен був відмовити стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм ЗУ «Про нотаріат». Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі №\~\~158/2157/17. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає, що немає необхідності давати оцінку іншим доводам позивача, що узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №\~\~910/10374/17. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду , право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги адвоката Цокало Тетяни Михайлівни, подані в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд дійшов до наступних висновків. Представник позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмір 11 000,00 гривень та сплачений судовий збір в сумі 968,96 гривень. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача надала наступні документи: 1) договір про надання правової допомоги № 1233 від 07.04.2025 ; 2) копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1303729 від 22.05.2025; 3) копію квитанції від 09.05.2025 про сплату гонорару в сумі 3000 адвокату Цокало Т. М. грн ; 4) детальний опис робіт ( наданих послуг) від 07.04.2025 згідно договору про надання правової допомоги від № 1233 від 07.04.2025, згідно з яким станом на 25.05.2025 надано правничої допомоги у виді гонорару у сумі 11\~000 гривень; 5) акт приймання передачі наданої правової допомоги по Договору №1233 про надання правничої допомоги від 07.04.2025. Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом. Проте, варто зауважити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved