Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області 29 січня 2025 року звернулась [PERSON] із заявою, відповідно до якої просила встановити факт смерті своєї матері громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Донецьк Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2024, лікарським свідоцтвом про смерть № 92 від 15.08.2024. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , яка померла на тимчасово окупованій території України, є матір`ю заявниці. Заявниця не має документів, що підтверджують факт смерті своєї матері, які можуть бути прийняті відділом РАЦС, внаслідок чого не може здійснити державну реєстрацію її смерті, отримати свідоцтво про смерть та оформити право на спадщину. Враховуючи зазначене, заявниця звернулась до суду зі вказаною заявою. 29.01.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Лещенко О.В. 05.02.2025 ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. заяву залишено без руху. 06.02.2025 від заявниці надійшла заява про усунення недоліків. 11.02.2025 суддею Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. У судове засідання заявниця не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Подала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. У судове засідання заінтересована особа не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 17 лютого 1967 року. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2024 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 92 від 15.08.2024 [PERSON] померла внаслідок інфаркту головного мозку, що призвело до набухання та набряку речовини головного мозку з вклиненням у потиличний отвір. Місто Донецьк Донецької області на сьогодні є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією. Факт смерті [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2024; копією свідоцтва про поховання серії АА № 083749 від 17.08.2024; копією лікарського свідоцтва про смерть № 92 від 15.08.2024; копією договору-замовлення щодо організації та проведення поховання № 8946/74 від 17.08.2024 та копією акту прийому-передачі наданих послуг від 17.08.2024; копією фото могили, де похована [PERSON] . Відповідно до обґрунтування заявниці [PERSON] . Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відмовив заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Донецьк Донецької області, оскільки на підтвердження факту смерті неможливо надати медичний документ, що може бути прийнятим уповноваженим органом для здійснення реєстрації смерті згідно з Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тому заявниця позбавлена можливості інакше, ніж через рішення суду, підтвердити факт смерті своєї матері та звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно зі ч. 1 ст. 17 Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який був чинний на час подання заяви, а також Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, який набрав чинності 20.03.2025, місто Донецьк Донецької області з 07.04.2024 і дотепер є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Враховуючи зазначене, те, що встановлення зазначеного у заяві факту має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] та отримати відповідне свідоцтво про смерть. При цьому, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Outcome: approved