Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Софіївка, Дубенського району Рівненської області, жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2014 року в справі № 557/2195/13-ц в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста)\~ гривень щомісячно, починаючи з 23 грудня 2013 року і до досягнення ним повноліття та стягнути з [PERSON] , [INFO] \~ на користь [PERSON] , [INFO] ,\~ аліменти на\~ утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів\~ заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26 квітня 2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб про що зроблено актовий запис №236 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 17 січня 2014 р. у справі 557/2196/13-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2014 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 23 грудня 2013 року і до досягнення ним повноліття. Однак, з моменту ухвалення рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція та постійне підвищення прожиткового мінімуму, що призвело до того, що даних коштів зовсім не вистачає для утримання дитини. Окрім того дитина хворіє, що потребує постійного догляду та лікування. Водночас, матеріальний стан відповідача суттєво збільшився. Їй\~ стало відомо, що він офіційно отримує дохід в межах від 20 000,00 грн. до 30 000,00 грн., оскільки станом на сьогоднішній день є військовослужбовцем\~ та перебуває на військовій службі за контрактом\~ у в/ч. позивач перебуває в декреті по догляду за меншою донькою, [PERSON] [INFO] . 02 жовтня 2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що [PERSON] на даний час ніде не працює, оскільки не може працевлаштуватися у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, яке погіршилося під час участі у бойових діях. Також не отримує будь-якого доходу. Відсутність доходів підтверджується доданими до відзиву документами: відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерело/суми нарахованого доходу станом на 03.09.2024; довідкою від 28.08.2024 Департаменту соціальної допомоги Рівненської міської ради про неотримання допомоги; довідкою від 27.08.2024 ГУ Пенсійного фонду в Рівненській області про не перебування на обліку та неотримання пенсії, яка призначається згідно із ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Проживає [PERSON] у квартирі своїх батьків. Власного житла не має. Не має у власності і іншої будь-якої нерухомості. Автомобіля та земельної ділянки також не має. Після розірвання шлюбу з [PERSON] , [PERSON] утворив нову сім`ю і у нього [INFO] народилася донька [PERSON] , тому необхідні кошти також на утримання ще однієї малолітньої дитини. Окрім того, необхідно допомагати батькам пенсіонерам. Разом з тим. Слід зазначити, що вже тривалий час (декілька останніх років) [PERSON] сплачує на банківську карту позивачці, не 400 грн., як вказано в рішенні Гощанського районного суду, 1000 грн. оскільки [PERSON] не працює, то не може сплачувати аліменти у частці від свого заробітку а міг би сплачувати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування. Або є громадянином України, який одержує заробіток 9дохід) у державі, з якою України не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Станом на червень 2024 року середня заробітна плата по м. Рівному за даними ПФУ становить 18806,63 грн. 1/4 частина від даної заробітної плати, яку буде стягувати виконавець у разі задоволення позову становитиме 4 702 грн. аліментів щомісячно. Такої суми аліментів, про який просить позивач, а це фактично 4702 грн, [PERSON] не зможе заплатити, виходячи з тих обставин, які викликала вище. Просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву та відмовити у вимозі Позивача про зміну розміру аліментів та їх стягнення з Відповідача в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 11 жовтня 2024 року представником\~ позивача [PERSON] [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає\~ Відповідач стверджує, що на даний час не працює, та сплачує аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в достатньому розмірі, а саме 1000,00 грн. щомісячно, а не 400,00 грн. як визначено судом. Таке твердження відповідача суперечить нормі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України і розмір аліментів, що має сплачувати відповідач станом на день звернення до суду 1416,50 грн. щомісячно - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 30.09.2024р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів перед позивачем становить 36 340,50 (тридцять шість тисяч триста сорок грн. 50 коп.) гривень., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 10.10.2024р. №254218 ВП №42806638 виданим Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному ЗМУ МЮ (додаток № 1). Окрім того, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №42806638 вбачається, що відповідач отримував доходи в період 1 квартал 2023р. - 1 квартал 2024р. так як проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] . Даний факт підтверджується відповіддю на запит №231808355 від 10.10.2024р. Пенсійного фонду України та відповіддю на запит № 231330037 від 08.10.2024р. Державної податкової служби України (додатки № 2, 3). З даних відповідає вбачається, що відповідачу нарахований дохід: у першому кварталі 2023р. - 13981,49 грн.; у другому кварталі 2023р. - 88295,92 грн.; у третьому кварталі 2023р. - 147218,39 грн.; 18 385,09 грн.; 8598,00 грн.; у четвертому кварталі 2023р. - 66 111,54 грн.; 6000,00 грн.; у першому кварталі 2024р. - 115058,80 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідач оплачував аліменти коли отримував доходи наступним чином: січень 2023р. - 0.00 грн.; лютий 2023р. - 0,00 грн.; березень 2023р. - 2000,00 грн.; квітень 2023р. вересень 2024р. - 1000,00 грн. щомісячно. Надаючи системний аналіз вказаними доказам, вбачається, що відповідач в період отримання достатніх доходів не виконував свій обов`язок по утриманню свого сина [PERSON] , та не сплачував аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1416,50 грн. щомісячно. Доказів незадовільного стану здоров`я, внаслідок участі у бойових діях відповідач не надає. Відповідач стверджує, що у нього відсутнє будь-яке нерухоме чи рухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №398872008 від 11.10.2024р. міститься актуальна інформація про обєкт нерухомого майна в розділі: «Відомості про об`єкт нерухомого майна» в якій вказана квартира за адресою: [ADDRESS] номер запису: 206-34116 в книзі 122 в розділі «Відомості про права власності» вказано: [PERSON] , форма власності: приватна спільна сумісна; частка 1/1; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, наказ №15, 17.08.1998, БМУ «Промбуд-10». У розділі: «Відомості про об`єкт нерухомого майна» вказана квартира за адресою: [ADDRESS] ; номер запису: 356-76856 в книзі 273. В розділі «Відомості про права власності» значиться [PERSON] ; форма власності: приватна спільна часткова; частка власності: 1/4 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, наказ № 22 від 27.01.1997р. «Промбуд-11», Акціонерне товариство закритого типу (додаток №4). Як вбачається, з вищевикладеного доводи Відповідача про відсутність зареєстрованого за ним нерухомого майна, не відповідають дійсності. Відповідач стверджує, що допомагає батькам пенсіонерам та має нову сім`ю та ще однудитинудоньку, [PERSON] , [INFO] , яку утримує. У відзиві на позовну заяву Відповідач стверджує, що у нього відсутній дохід і одночасно стверджує, що допомагає батькам пенсіонерам та має нову сім`ю та ще одну дитину доньку, [PERSON] , [INFO] , яку утримує. Це взаємо виключні твердження. Окрім того, відповідач не долучає свідоцтва про одруження та докази утримання іншої малолітньої дитини. Варто зазначити, що [PERSON] , син позивачки та відповідача перебуває на диспансерному обліку в КНП «Бугринська амбулаторія ЗПСМ», Діагноз: Бронхіальна астма- ІІІ середньої важкості, ДН-1 ст. Вроджений іктіоз, важка форма. Атопічний дерматит. Постійно отримує щоденне амбулаторне лікування, яке включає інгаляції бронходиляторів та іншого постійного лікування, що підтверджується довідкою даного закладу вих. № 18 від 25.09.2024р. (додаток №5). Відповідно аліментів в розмірі 400,00 грн не вистачає на харчування, одяг та лікування сина [PERSON] . Зважаючи на вищевикладене вважаю, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, тому прошу суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 17 жовтня 2024 року представниким відповідача [PERSON] [PERSON] . Подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в кому зазначає , що у\~ відповіді на відзив сторона позивача вказує, що відповідач не спростував доводів позовної заяви про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, як уже було зазначено, Верховний Суд притримується позиції, що у разі зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення застосуванню підлягає поряд з ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає право одержувача аліментів змінити спосіб стягнення аліментів, визначений у рішенні суду, і ч. 1 ст. 192 СК України, що передбачає зміну розміру аліментів та необхідність доведення відповідних обставин зміни. Таким чином, Верховний Суд вказав на необхідність застосування ч. 1 ст. 192 СК України, якщо йдеться про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їхнього стягнення. Отже, сторона позивача повинна довести зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та інші випадки, передбачені цим Кодексом., що призводять до необхідності збільшення аліментів. На даний час [PERSON] ніде не працює, оскільки не може працевлаштуватися у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, яке погіршилося під час участі у бойових діях. Також не отримує будь-якого іншого доходу. Відсутність доходів підтверджується доданими до відзиву документами. Сплата [PERSON] 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), а при відсутності роботи це фактично 4 702 грн., призведе дише до збільшення заборгованості по сплаті аліментів, оскільки можливість сплачувати таку суму у відповідача відсутня. Як уже зазначалося, відповідач має на утриманні ще одну малолітню дитину, також проживає з батьками-пенсіонерами, яким змушений допомагати в силу їх віку та стану здоров`я (копії пенсійних посвідчень додаються). Відповідач не взмозі сплачувати аліменти у тому розмірі, який просить позивачка , а згідний сплачувати 1500 грн. щомісячно. До ознайомлення з відповіддю на відзив у даній справі відповідач не знав, що він зобов`язаний сплачувати 1416,59 грн. - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як виконавча служба та сама позивачка його про це не повідомляли, і вважав, що повинен сплачувати аліменти, встановлені судом - у розмірі 400 грн. А сплачував 1000 грн. з власної ініціативи. Просить відмовити у вимозі Позивача про зміну розміру аліментів та їх стягнення з Відповідача в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Ухвалою суду від 28 травня\~ 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 липня\~\~ 2024 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала\~ та просить їх задоволити, так, як\~ з моменту ухвалення рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція та постійне підвищення прожиткового мінімуму, що призвело до того, що даних коштів зовсім не вистачає для утримання дитини. Окрім того дитина хворіє, що потребує постійного догляду та лікування. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився,\~ його представник [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги,\~ вважає, що не має підстав для зміни розміру аліментів, просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача\~ дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, з 2012 року по 2014 рік . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області, 02 листопада 2012 року, актовий запис №35. Копією рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 17 січня 2014 р. у справі 557/2196/13-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2014 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти\~ на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 23 грудня 2013 року і до досягнення ним повноліття. Відповідно до копії з\~ перекладу з польської мови на українську мову Республіка Польща Західнопоморське воєводство\~ ОФІС РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ МІСТІ СВІНОУЙСЬЦЕ, позначення свідоцтва: 3263011\\00\\\2022\\335724, від 29 серпня 2022, СВІНОУЙСЬЦЕ,\~ свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Батько: [PERSON] , [INFO] , Мати: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії посвідчення виданого Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] [PERSON] , серія [NUMBER] , пред`явник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасника бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України, видане 11 січня 2024 року. Відповідно до копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору\~ станом на 03.09.2024 за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року, за 1\~ квартал 2024 року [PERSON] \~ нараховано 115 058, 80 грн, за 2 квартал 2024 року відсутня інформація про доходи. Відповідно до копії довідки про тримання(неотримання) допомоги № 1405 виданої Департаментом соціальної підтримки 28.08.2024 року [PERSON] , [ADDRESS] , допомог та компенсацій не отримує. Копією довідки Пенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Управління обслуговування громадян відділ обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян (сервісний центр) видана в тому, що [PERSON] , [INFO] не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Рівненській області та не отримує пенсію призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ,\~ Серія [NUMBER] , виданого Вербською сільською радою 16 листопада 2021 року, актовий запис\~ № 14, вказані Батьки: Батько: [PERSON] , Мати: [PERSON] . Відповідно до копій квитанцій наданих відповідачем, [PERSON] від [PERSON] сплачувала аліменти на отримувач Рівненський міський відділ ДВС Західного Міністерства юстиції в розмірі 1000 грн.\~ Відповідно до копії довідки, виданої [PERSON] ,в тому, що він\~ перебуває на диспансерному обліку в КНП «Бугринська амбулаторія ЗПСМ», Діагноз: Бронхіальна астма- ІІІ середньої важкості, ДН-1 ст. Вроджений іктіоз, важка форма. Атопічний дерматит. Постійно отримує щоденне амбулаторне лікування, яке включає інгаляції бронходиляторів та іншого постійного лікування, що підтверджується довідкою даного закладу вих. № 18 від 25.09.2024р. Відповідно до розрахунку\~ заборгованості зі сплати аліментів від 10.10.2024р. №254218 ВП №42806638 виданим Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному ЗМУ МЮ станом на 30.09.2024р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів перед позивачем становить 36 340,50 (тридцять шість тисяч триста сорок грн. 50 коп.) гривень Відповідно до копій відповіді на запит №231808355 від 10.10.2024р. Пенсійного фонду України та відповіді на запит № 231330037 від 08.10.2024р. Державної податкової служби України,\~ відповідач отримував доходи в період 1 квартал 2023р. - 1 квартал 2024р. так як проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] . З даних відповідає вбачається, що відповідачу нарахований дохід: у першому кварталі 2023р. - 13981,49 грн.; у другому кварталі 2023р. - 88295,92 грн.; у третьому кварталі 2023р. - 147218,39 грн.; 18 385,09 грн.; 8598,00 грн.; у четвертому кварталі 2023р. - 66 111,54 грн.; 6000,00 грн.; у першому кварталі 2024р. - 115058,80 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідач оплачував аліменти коли отримував доходи наступним чином: січень 2023р. - 0.00 грн., лютий 2023р. - 0,00 грн.; березень 2023р. - 2000,00 грн.; квітень 2023р. вересень 2024р. - 1000,00 грн. щомісячно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №398872008 від 11.10.2024р. міститься актуальна інформація про обєкт нерухомого майна в розділі: «Відомості про об`єкт нерухомого майна» в якій вказана квартира за адресою: [ADDRESS] номер запису: 206-34116 в книзі 122 в розділі «Відомості про права власності» вказано: [PERSON] , форма власності: приватна спільна сумісна; частка 1/1; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, наказ №15, 17.08.1998, БМУ «Промбуд-10». У розділі: «Відомості про об`єкт нерухомого майна» вказана квартира за адресою: [ADDRESS] ; номер запису: 356-76856 в книзі 273. В розділі «Відомості про права власності» значиться [PERSON] ; форма власності: приватна спільна часткова; частка власності: 1/4 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, наказ № 22 від 27.01.1997р. «Промбуд-11», Акціонерне товариство закритого типу Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання коштів на утримання малолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. За змістомст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідност.8 Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183,184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленимист. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказане узгоджується з правовою позицією зі сталою правовою позиціє Верховного Суду, викладеною у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19; від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19; від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18; від 19 лютого 2025 року у справі № 367/10126/19 та інших. Звертаючись із даним позовом до суду, позивач зазначає, що визначений Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 29\~ січня 2014 року розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки з\~ моменту ухвалення рішення та\~ відповідно з досягненням дитиною старшого віку, вона потребує більших витрат на своє матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що потягнуло відповідну зміну матеріального становища дитини. Аліменти, які вона отримує на теперішній час на утримання сина\~ є недостатнім для створення гідних умов життя та розвитку дитини.\~ Очевидним є факт, що з віком потреби дитини зростають, що потребує більших витрат на харчування, одяг, освіту, лікування, розвиток та дозвілля. Таким чином, мати дитини, з якою проживає дитина , отримуючи аліменти у встановленому рішенням суду\~ незмінному розмірі, вимушена самостійно нести тягар збільшення витрат на утримання дитини , викликаний, по-перше, обставинами, пов`язаними із самою дитиною, а саме збільшенням її\~ потреб із віком, що неминуче тягне збільшення витрат, по-друге, загальними обставинами, як то зростання цін внаслідок інфляційних процесів тощо. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. Викладене, на переконання суду, цілком може бути прийнято як обставини, що викликають зміну матеріального стану отримувача аліментів в бік його погіршення та, відповідно, як підставу позову, визначену ст. 192 СК України. Отже, суд вважає, що дорослішання дитини та пов`язане з цим збільшення потреб можуть бути підставою для позову про збільшення розміру аліментів. Якщо раніше визначений рішенням суду\~ розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини, її матеріальних потреб, або є недостатнім для покриття витрат на її утримання, одержувач аліментів може звернутися до суду із позовом про їх збільшення. При цьому, при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як зазначила\~ представник відповідача [PERSON] [PERSON] ,\~ на збільшення витрат на утримання вже двох дітей та те, що матеріальне становище відповідача погіршилося, доходи у відповідача відсутні, оскільки не може ніде влаштуватися у зв`язку із незадовільним\~ станом здоров`я, яке погіршилося під час участі у бойових діях. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів у виді 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) обґрунтованим та таким, що відповідатиме інтересам дитини, забезпечить виконання обов`язку відповідача щодо дотримання прав дитини\~ на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, покриватиме частину витрат на його утримання і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial