Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

02 червня 2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 784,00 грн, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 08.05.2024-100002037 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 98 днів, з процентною фіксованою незмінною ставкою у розмірі 1,35 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 23 784,00 грн, що складається з заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 8 000,00 грн, процентам в розмірі 10 584,00 грн, комісії - 1 200,00 грн та неустойки - 4 000,00 грн. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 08.05.2024-100002037 від 08 травня 2024 року у розмірі 23 784,00 грн. та понесені ним судові витрати. (а.с. 2-6) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. (а.с. 24-25) 12 червня 2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Чобаном Р.А. скеровано до суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, посилаючись на те, що ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі документи, які передбачені ст. 22, 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, отримання кредитних коштів за договорами кредиту відповідачем, а також те, що такі перекази є завершеними. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. В матеріалах справи відсутня виписка за картковим рахунком (по договору позики) щодо заборгованості по тілу кредиту за договором позики № 08.05.2024-100002037. Скріншот квитанції 2459416866 про начебто перерахування коштів є недопустимим доказом та не підтверджує зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, з огляду на те, що з даної квитанції не можливо встановити хто перераховував кошти та хто їх отримав. За таких обставин позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок за кредитними договорами. Крім того, зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] з 23 червня 2021 року [PERSON] прийнятий на військову службу за контрактом. 27 березня 2024 року на підставі пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, та соціального захисту» [PERSON] отримав посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . Вважає, що на відповідача [PERSON] , як на військовослужбовця, поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. Стосовно не звернення відповідача до фінансової установи і не надання документів, які дають йому відповідні пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вважає, що відсутність звернення відповідача до позивача, не спростовує той факт, що на [PERSON] розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». (а.с. 34-41) 18 червня 2025 року від представника позивача ТОВ «Споживчий центр» судом отримано відповідь на відзив, відповідно до якого просить суд позовні вимоги задовольнити з огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відтак, між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 08 травня 2024 року; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 08.05.2024-100002037 (кредитної лінії) від 08 травня 2024 року; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №08.05.2024-100002037 (кредитної лінії) від 08 травня 2024 року. Таким чином, було укладено Кредитний договір №08.05.2024-100002037 від 08.05.2024 р. у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Відповідачем під час укладення кредитного договору було проведено ідентифікацію через систему BankID. Відповідно до пунктів 22-25 Положення про Систему BankID Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17 березня 2020 року № 32 користувач для отримання послуги на порталі послуг із використанням Системи BankID Національного банку має обрати Систему BankID Національного банку як спосіб електронної дистанційної ідентифікації та/або верифікації. Позивач є абонентом-надавачем послуг. При проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему BankID від абонента ідентифікатора позивачу), було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік якої визначено в електронній анкеті cпецифікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи BankID Національного банку. При подачі позовної заяви позивачем додано Відомості щодо ідентифікації відповідача через систему Bank ID. Такі відомості були отримані у порядку і у формі, що передбачені Специфікацією взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи BankID Національного банку України, затвердженою Рішенням Ради Системи BankID Національного банку України (протокол від 20.09.2022 № В/57-0003/75064 (зі змінами)(протоколи від 09.01.2023 №В/57-0002/3089), що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин. Документи, що складають Кредитний договір підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомлені на номер, вказаний відповідачем, як фінансовий. За інформацією з Довідки ТОВ «Старт мобайл»: «на номер абонента [NUMBER] 08.05.2024 о 16:34:48 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження : E185 для Договору». Саме його було використано відповідачем для підписання Кредитного договору - 08 травня 2024 року. Відповідач не заперечує, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону [NUMBER] належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Таким чином, відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Квитанцією № 2459416866 від 08 травня 2024 року, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак - належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Отже, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою еквайрингу - Liqpay. Звертає увагу суду на те, що ТОВ «Споживчий центр» не має обов`язку надавати повні реквізити банківської картки у зв`язку з тим, що відповідно до п. 64 Постанови Правління НБУ № 164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (у редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору) - суб`єкт господарювання зобов`язаний не копіювати платіжний інструмент чи його реквізити. Щодо розрахунку суми заборгованості за кредитним договором зазначає, що додає Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом. Крім того, зазначає, що у п. 8 Заявки кредитного договору №15.05.2024-100000947 (кредитної лінії) зазначено: «Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - «Комісія», економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн 00 к. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту». Отже, своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Щодо стягнення неустойки зазначає, що у п. 13 Заявки кредитного договору №15.05.2024-100000698 (кредитної лінії) зазначено: «Неустойка: 80 грн 00 к., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання». Кредитний договір відповідачем був укладений 08 травня 2024 року, тобто після набуття чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ «Про споживче кредитування» є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Таким чином вважає, що загальні витрати за споживчим кредитом є співмірними, враховуючи строк кредитування. (а.с. 48-61) Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. (а.с. 6) Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Чобан Р.А. на розгляд справи не з`явилися, останнім подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. (а.с. 93-94) Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 травня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом підписання одноразовим ідентифікатором «Е185» у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» підписали заявку на укладання електронного кредитного договору та пропозицію про укладання кредитного договору (оферти) № 08.05.2024-100002037. Підписавши відповідь позичальника про прийняття (акцепт) кредитного договору (кредитної лінії), яка є частиною кредитного договору відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 08.05.2024-100002037 від 08 травня 2024 року, з якими він попередньо уважно ознайомився. За умовами кредитного договору за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] Позичальнику надається Кредит 08 травня 2024 року в розмірі 8 000 грн 00 к. терміном на 98 днів з дати його надання та датою повернення, яка є 13 серпня 2024 року. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту- 15% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн 00 к. Комісія нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. В день укладення Договору Позичальнику відкривається Кредитна лінія, яка реалізується наступним чином: сума кредиту, яка визначена у розділі І Договору, є одночасно і 1-им Траншем, з якого складається сума кредиту, яка надається відповідно до умов Договору. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними, Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг, ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 25688,08%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача складає 16895,7 грн, а загальні витрати за споживчим кредитом - 8895,7 грн. Неустойка - 80 грн 00 к. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). (а.с. 11-16) Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено договір, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е185», після чого відповідач отримав грошові кошти у сумі 8 000,00 грн на свою платіжну картку, що підтверджується візуальною формою послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника) щодо укладання електронного договору в ІТС, квитанцією про сплату від 08 травня 2024 року про перерахування коштів у розмірі 8 000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що спростовує доводи відповідача про відсутність доказів щодо видачі йому кредиту за кредитним договором № 08.05.2024-100002037 від 08 травня 2024 року. (а.с. 17, 77) Відповідач користувався кредитними коштами, наданими йому позивачем, але не виконав умови кредитного договору щодо погашення заборгованості по кредиту, процентам, комісії та неустойки, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 08.05.2024-100002037 за період з 08 травня 2024 року по 13 серпня 2024 року та карткою субконто на контрагента [PERSON] за договором у період з 08 травня по 16 червня 2025 з якої вбачається, що проценти та комісія нараховувалась позивачем за умовами договору у період з 08 травня 2024 року по 13 серпня 2024 року (98 днів). (а.с.10, 63-75) Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № 08.05.2024-100002037 від 08 травня 2024 року заборгованість останнього за договором становить 23 784,00 грн, яка складається, зокрема з: 8 000,00 грн - основного боргу, 10 584,00 грн - процентів, 1 200,00 грн - комісії, 4 000,00 грн - неустойки, що відображено в довідці-розрахунку. (а.с. 10) Вирішуючи позов по суті, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у чинній на час розгляду справи редакції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Статтю 14 зазначеного Закону було доповнено пунктом 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VІІ. Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Редакція частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою надано право військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом на звільнення від сплати процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду, набрала законної сили 18 травня 2024 року. На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває і на час розгляду справи. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан. Указом Президента України № 65 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено провести загальну мобілізацію. Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом та сплату процентів за користування кредитом, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час. З копії військового квитка серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 23 червня 2021 року прийнятий на військову службу за контрактом. (а.с. 43-46) 27 березня 2024 року на підставі пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» [PERSON] видано посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] , що підтверджується копією посвідчення. (а.с. 43) Відповідно до довідки від 03 травня 2025 року № 3/770, виданої Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба, солдат [PERSON] перебуває на військовій служби (навчанні) курсантом університету. (а.с. 44) Таким чином, на [PERSON] розповсюджуються пільги, визначені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме йому не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом на весь час його перебування на військовій службі. При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів, комісії та пені за кредитним договором від 08 травня 2024 року відсутні. Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в межах суми боргу за тілом кредиту у сумі 8 000 грн 00 к. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір з урахуванням задоволених позовних вимог у розмірі 814,83 грн (33,64х2422,20/100). На підставі викладеного

Outcome: partial