Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь шкоду, завдану внаслідок пошкодження дзеркала з фоновою підсвіткою під час тренування в спортивному залі «Sportline», в розмірі 9345 грн 60 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником спортивного залу «Sportline» та зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідач у справі [PERSON] , була членом спортивного клубу «Sportline». Відповідно до Загальних правил відвідування спортивного клубу, клієнти, які відвідують тренажерний зал, керуються цими Правилами. 15 квітня 2024 року відповідач під час тренування здійснила кидок спортивного обладнання, а саме гантелі, внаслідок чого було розбито дзеркало з фоновою підсвіткою (225*160 см). Діями відповідачки було завдано матеріальну шкоду у розмірі 9345 грн 60 коп. [PERSON] відмовилася відшкодовувати збиток, оскільки, за її словами, вона кинула гантелю на землю, а не спеціально в дзеркало, проте вказала, що не розрахувала свої сили. Відповідно до п. 14 Загальних правил відвідування спортивного клубу «Sportline» якщо в результаті порушення даних Правил спортивного клубу завдано матеріальні збитки, відвідувач зобов`язаний відшкодувати їх у повному обсязі. Відвідувачі зобов`язані дбайливо ставитися до обладнання спортивного клубу. 29 квітня 2024 року він звернувся до Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу дій [PERSON] . За результатами розгляду звернення, Яворівський районний відділ поліції повідомив, що в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінального правопорушення, однак наявні ознаки цивільно-правових відносин. У листі також зазначено, що для відшкодування завданих збитків він має право звернутися до суду в рамках цивільно-правового судочинства. Оскільки відповідач, порушивши правила відвідування спортивного клубу, завдала матеріальної шкоди, що підпадає під визначення неправомірних дій, тому зобов`язана відшкодувати завдану нею шкоду. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ході розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, а також підтримав пояснення свого представника, просив позов задовольнити. Пояснив, що вартість самого дзеркала без монтажу становить 5600,00 грн. Він пропонував відповідачу для добровільного врегулювання спору відшкодувати дану суму і в такому випадку погоджувався здійснив демонтаж пошкодженого і монтаж нового дзркала його за сласні кошти. Однак [PERSON] відмовилася добровільно відшкодувати дану суму, тому він звернувся до суду з даним позовом. Наголосив, що сума 5600,00 грн стосувалась саме позасудового добровільного врегулювання спору. В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Зазначив, що [PERSON] була членом спортивного клубу «Sportline» та 15 квітня 2024 року під час тренування пошкодила дзеркало, чим завдала його довірителю матеріальних збитків. Після пошкодження, 19 квітня 202 року, було встановлено нове дзеркало, а 22 квітня додатково встановлено фонову підсвітку. 23 квітня 2024 року позивач здійснив оплату в сумі 9345,60 грн, що включало в себе вартість дзеркала, фонової підсвітки, демонтаж старого та монтаж нового дзеркала. Актів виконаних робіт позивач не має. Вартість самого дзеркала без монтажу становить 5600,00 грн. Позивач в переписці у месенджері писав відповідачу про відшкодування 5600,00 грн з метою добровільного врегулювання спору, хотів відшкодування вартості самого дзеркала і в такому випадку здійснив би його монтаж за сласні кошти або власними силами. Однак [PERSON] відмовилася добровільно відшкодувати дану суму, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість дзеркала, фонової підсвітки, демонтажу старого та монтажу нового дзеркала. В ході розгляду справи представник відповідач [PERSON] позовні вимоги частково заперечила. Пояснила, що на час інциденту, коли було пошкоджене дзеркало, вона була членом клубу «Sportline», Правила відвідування клубу були розміщені на видному місці, на стіні, але вона їх прочитала лише після даного інциденту. Позовні вимоги визнає частково, в сумі 5600,00 грн, яку позивач вимагав спочатку. Вона хотіла відшкодувати половину суми завданої шкоди, однак позивач відмовився. Вона не заперечує свого обов`язку відшкодувати шкоду, але не погоджується з сумою, оскільки вважає її завищеною. Погоджується, що заявлена позивачем сума підтверджується належними документами, доказів на спростування цієї суми вона надати не може. Дзеркало фактично було замінене ще 19 квітня 2024 року, що підтверджується фотознімком, наданим їй іншим членом спортивного клубу «Sportline», однак позивач надав квитанцію про його оплату від 23 квітня 2024 року. Також позивач казав відшкодувати лише вартість дзеркала, а витрати на встановлення він відшкодує сам. Заслухавши пояснення та оцінивши доводи позивача, представника позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд встановив, що позивач у справі [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому розміщений спортивний зал «Sportline», що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08 листопада 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Гуцал Л.І. Також [PERSON] є фізичною особою-підприємцем і, серед іншої діяльності, здійснює діяльності спортивних клубів, фітнес-центрів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29 серпня 2024 року. Відповідач [PERSON] була членом клубу «Sportline», що підтверджується доданою до позовної заяви Анкетою члена клубу від 28 грудня 2024 року (номер карти 0263) та не заперечується відповідачем. Відповідно до Загальних правил відвідування спортивного клубу «Sportline», які долучено до позовної заяви, відвідувачі зобов`язані, зокрема, дотримуватись цих Правил; дбайливо ставитися до обладнання спортивного клубу; якщо в результаті порушення даних Правил спортивного клубу завдано матеріальні збитки, відвідувач зобов`язаний відшкодувати їх у повному обсязі. Відповідач підтвердила, що Правила відвідування клубу були розміщені на видному місці, на стіні, але вона їх прочитала лише після даного інциденту. Як стверджує позивач і не заперечує відповідач, 15 квітня 2024 року [PERSON] під час тренування пошкодила спортивне обладнання, а саме дзеркало з фоновою під світкою розміром 225х160 см (під час тренування кинула спортивний інвентар гантелю). Також суд встановив, що позивач ФОП [PERSON] для заміни пошкодженого дзеркала, придбав у ТОВ «Арена» нове дзеркало з фоновою під світкою (225х160), вартість якого становила 9345,60 грн, що підтверджується рахунком на оплату № 224 від 22 квітня 2024 року та платіжною інструкцією №121 від 23 квітня 2024 року. Крім того, після пошкодження дзеркала сторони вели переписку в месенджері Telegram щодо відшкодування вартості пошкодженого майна (сторони надали скріншоти екранів смартфонів з відповідною перепискою, справжність якої і те, що саме переписка між [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні підтвердили відповідач і представник позивача), в ході якої позивач, зокрема, запропонував оплатити 5600,00 грн і надав номер банківської карти, відповідач пропонувала (погоджувалась) оплатити половину суми, проте сторони не дійшли згоди. Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі . Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Також обов`язок відшкодувати завдані збитки визначено Загальними правилами відвідування спортивного клубу «Sportline», про що зазначено вище. Отже, зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Також цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 та від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17. Оцінивши доводи сторін, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що у спірному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, в зв`язку з якими у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу заподіяну йому шкоду, а саме: протиправна винна поведінка відповідача (протиправні недбалість [PERSON] та недбайливе ставлення до обладнання спортивного клубу); заподіяння внаслідок таких дій відповідача збитків позивачу шляхом пошкодження його майна (дзеркала з фоновою під світкою розміром 225х160 см); причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками. Суд враховує, що [PERSON] не заперечила під час розгляду справи факту вчинення нею дій, які спричинили пошкодження майна [PERSON] , відповідно, заподіяння йому матеріального збитку, а також свого обов`язку відшкодувати заподіяну позивачу майнову шкоду, однак заперечує визначений позивачем розмір такої шкоди, вважаючи його завищеним. Як описано вище, на підтвердження розміру майнової шкоди позивач надав суду копію рахунку на оплату № 224 від 22 квітня 2024 року, виписаного продавцем ТОВ «Арена» на товар «Дзеркало з фоновою підсвіткою (225х160)», вартістю 9345,60 грн, в тому числі ПДВ 1557,60 грн, та копію платіжної інструкції № 131 від 23 квітня 2024 року, згідно з якою ФОП [PERSON] сплатив ТОВ «Арена» 9345,60 грн, призначення платежу плата за дзеркало (225х160). Дослідивши та оцінивши зазначені документи, суд вважає, що вони є належними, достовірними і достатніми доказами на підтвердження факту придбання позивачем дзеркала з фоновою підсвіткою розміром 225 х 160 см та його вартості в розмірі 9345,60 грн. Крім того, відповідач не заперечує, що саме аналогічне дзеркало 15 квітня 2024 року було пошкоджене нею під час тренування (кинула гантелю), а також, що дзеркало було встановлено в спортивному залі «Sportline» (проте зазначає, що до 23 квітня 2024 року). Отже, придбання [PERSON] даного дзеркала безпосередньо пов`язане з відновленням його майна, пошкодженого внаслідок дій [PERSON] . Щодо доводів відповідача про необґрунтованість (завищення) позивачем вартості даного дзеркала, суд зазначає таке. Відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди, не навела свого розрахунку та не надала жодних доказів визначення фактичної вартості, на її думку, завданих позивачу збитків (вартості дзеркала). При цьому, суд наголошує, що згідно з нормами ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як роз`яснено в постанові Великої Палати Верховного суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Однак [PERSON] , заперечуючи доводи позивача, не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на їх спростування. Щодо посилання представника відповідача на те, що після пошкодження дзеркала вони зпозивачем вели переписку в месенджері Telegram, в ході якої позивач, зокрема, запропонував оплатити 5600,00 грн і надав номер банківської карти, чого позивач не заперечує, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що така пропозиція була способом добровільного врегулювання спору в позасудовому порядку, однак це жодним чином не спростовує вартості придбаного [PERSON] дзеркала, яка підтверджена належними доказами, описаними вище (рахунок на оплату, платіжна інструкція). Щодо доводів відповідача про те, нове дзеркало було встановлене в спортивному залі «Sportline» 19, а не 23 квітня 2024 року, суд зазначає, що дана обставина, зокрема, порядок і строки розрахунків [PERSON] з постачальником дзеркала, не впливають на обов`язок [PERSON] відшкодувати позивачу вартість такого дзеркала та не спростовують його реальну вартість. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна, в повному обсязі, а саме в розмірі 9345,60 грн. Згідно із ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 65Е9-ВЕВ1_СКМВ-302В від 26 червня 2024 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір. Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved