Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

30 січня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник через свого представника із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої послалась на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , який був мобілізований до лав Збройних Сил України у серпні 2022 року. [INFO] у бою чоловік заявника отримав вибухову травму, яка призвела до його смерті. З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка заявник у вересні 2022 року звернулась до [INFO] із відповідною заявою, відповідь на яку отримала лише у квітні 2024 року у виді листа-відповіді на адвокатський запит, а також у телефонному режимі у кінці травня 2024 року - про погодження виплати одноразової грошової допомоги. Однак у червні-листопаді 2024 року на банківський рахунок заявника надійшла лише частина необхідної виплати, а з відповіді на адвокатський запит від 10 липня 2024 року заявнику стало відомо про прийняття Міністерством оборони України рішення про виплату заявнику лише частини від передбаченої законом одноразової грошової допомоги, а решта зарезервована за батьком загиблого чоловіка заявника - [PERSON] , оскільки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній запис про смерть батька чоловіка заявника. Разом з тим, батько чоловіка заявника помер ще [INFO] , що підтверджується зібраними заявником і долученими до заяви окремого провадження письмовими доказами, а також можуть підтвердити свідки. За таких обставин заявник звернулась до суду із даною заявою окремого провадження, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті батька чоловіка заявника [PERSON] [INFO] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2025 року заяву окремого провадження залишено без руху, надано заявнику відповідний строк для усунення виявленого недоліку її заяви окремого провадження. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням заявником виявленого недоліку її заяви заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи. Цією ж ухвалою задоволено клопотання заявника про витребування доказів, а також залучено в якості заінтересованих осіб Амур-Нижньодніпровський ВДРАЦС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року, постановленою без оформлення окремим процесуальним документом та із занесенням до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . В судовому засіданні заявник, її представник вимог заяви підтримали, наполягали на її задоволенні в повному обсязі з викладених у заяві підстав та обставин. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в останнє судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання вимог заяви окремого провадження. В ході розгляду справи вказані учасники справи вимоги заяви також підтримали. Заінтересовані особи Міністерство оборони України, [INFO] , Амур-Нижньодніпровський ВДРАЦС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Від першої із вказаних заінтересованих осіб до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначений учасник справи просив провести розгляд справи за його відсутності, послався на порядок встановлення судом юридичних фактів, а також на необхідність залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . Від представника Амур-Нижньодніпровський ВДРАЦС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності вказаного учасника справи. За таких обставин суд у відповідності до ст.ст.10, 211, 223, 294 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за наведеної явки учасників справи. Вислухавши заявника, її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] від травми, отриманої під час військових дій, помер чоловік заявника - [PERSON] , [INFO] , який був військовослужбовцем, що підтверджується копією паспорту заявника, копією посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, копією свідоцтва про шлюб, копією лікарського свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про смерть. 17 травня 2024 року комісією Міністерства оборони України за наслідками вивчення поданого заявником пакету документів прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі частини від 15000000 гривень, а саме в розмірі 7500000 гривень. Частина цих коштів вже спрямована виплату заявнику. При цьому відповідно до копії витягу із доповіді про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутись за одноразовою грошовою допомогою, від 19 січня 2024 року, складеного [INFO] серед переліку осіб, які звернулись (можуть звернутись) за отриманням одноразової грошової допомоги, що виплачується внаслідок смерті військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , значиться його батько, яким є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпропетровська, відомості про факт смерті якого у відповідного суб`єкта, який призначає виплату одноразової грошової допомоги, відсутні. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження нині загиблого чоловіка заявника, копією листа [INFO] , копією витягу із доповіді [INFO] , копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження. Як слідує зі змісту копії інформаційної довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 20 серпня 2024 року, копії листа СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 23 серпня 2024 року, копії листа Амур-Нижньодніпровського ВДРАЦС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) від 13 вересня 2024 року, копії листа Індустріального ВДРАЦС у м. Дніпрі від 08 жовтня 2024 року в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а також у книзі реєстрації актів цивільного стану по Дніпропетровській області актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпропетровська не виявлено. Оскільки архів за 1987 рік знищено, надати відомості про смерть вказаної особи не може і КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, про що свідчить копія листа вказаної установи від 05 серпня 2024 року. Листом Амур-Нижньодніпровського ВДРАЦС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) від 10 березня 2025 року відмовлено заявнику у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON] через відсутність документів, що підтверджуються факт смерті останнього. В той же час, як встановлено судом в ході розгляду справи у судовому засіданні за наслідками допиту в якості свідків сестер загиблого чоловіка заявника - [PERSON] та [PERSON] , а також зі змісту копії довідки ТОВ «Агро-Вен» від 12 серпня 2024 року, копії особової картки працівника, копії наказу Виробничого об`єднання м`ясної промисловості «Дніпропетровський м`ясокомбінат» №147-а-к від 1987 року, копії фотокартки місця поховання (могила із надгробним пам`ятником, що містить фото, анкетні дані та роки життя), листа КП «Міська ритуальна служба» ДМР від 26 травня 2025 року батько загиблого чоловіка заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпропетровська, за життя працював забійником худоби у зазначеному Дніпропетровському м`ясокомбінаті, був звільнений 29 липня 1987 року у зв`язку зі своєю смертю у вказану дату у м. Дніпропетровську, наразі похований на території кладовища за адресою [ADDRESS] . Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі - Правила). Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ст.293 ч.2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Нормою ст.49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Глави 5 Розділу ІІІ Правил державна реєстрація смерті в позасудовому порядку проводиться за заявою родичів померлого органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Даним медичним документом є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); або лікарське свідоцтво про перинатальну смерть. За відсутності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом ст.ст.76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п.9 ч.1 ст.315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст.317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (ст.ст.305-309 ЦПК України). Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (ч.ч.1, 2 ст.318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Доказами, що підтверджують факт смерті особи можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Наведена вище правова позиція суду повністю узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 10 червня 2021 року по справі №591/1461/19, від 28 лютого 2024 року по справі №506/358/22, від 02 квітня 2025 року по справі №753/11685/24, від 02 квітня 2025 року по справі №465/3147/22. Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то заявник звернулась до суду із заявою окремого провадження та просила суд встановити в порядку п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України факт смерті батька її загиблого чоловіка-військовослужбовця, а саме факт смерті [INFO] в м. Дніпропетровську [PERSON] , [INFO] , задля отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі, оскільки згідно відомостей, які наявні у [INFO] , імовірним претендентом на отримання частки такої допомоги разом із заявником є саме вказаний батько загиблого чоловіка заявника через відсутність відомостей про його смерть. Можливість позасудового підтвердження юридичного факту смерті та реєстрації факту смерті наразі відсутня. При цьому заявником подано суду низку письмових доказів, а також за ініціативою заявника судом допитано в якості свідків близьких родичів загиблого чоловіка заявника, а саме сестер чоловіка заявника, покази яких є чіткими, достатньо детальними, послідовними, не суперечать між собою, а також повністю узгоджуються і підтверджуються наявними у справі письмовими докази, зокрема доказами щодо місця поховання [PERSON] та звільнення останнього з місця роботи внаслідок смерті. Отже, наявні у справі та досліджені судом під час судового розгляду докази дозволяють однозначно та беззаперечно встановити той факт, що має юридичне значення, про який просить заявник. Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість і доведеність заявлених вимог заявника, а отже і можливість їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved