Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У квітні 2025 до суду із позовом про визнання права на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звернувся представник позивачки [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 18.05.2020, актовий запис №42, який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме нерухоме майно, яке складається з: земельної ділянки, розміром 8,15 га, кадастровий номер 1225886600:16:001:0242, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської ТГ, Криворізького району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №404528 від 03.04.2006, зареєстрованого за №010603103340. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Виноградівським районним РАЦС Закарпатської області від 27.10.1979, актовий запис №7, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , уклали шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 21.03.1987, актовий запис №4, батьками [PERSON] , що народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом подав [PERSON] (син позивачки), [INFO] , який в подальшому також помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим виконавчим відділом РАЦС міської адміністрації м. Прага 4, в книзі записів II/36 від 26.07.2021. Після смерті [PERSON] (сина позивачки) право на спадкування за законом належало його дружині [PERSON] , яка на момент смерті чоловіка перебувала у Чеській Республіці, тому не подавала зайву на прийняття спадщини, про що позивачці стало відомо вже після 24.02.2022 року, коли почалося повномасштабне вторгнення Російської Федерації та оголошено військовий стан. Крім того, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав 07 листопада 2024 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 листопада 2024 року, винесеної державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровській області від 27 січня 2025 року у справі №197/1152/24 [PERSON] було надано додатковий строк 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Після набрання зазначеним судовим рішенням законної сили [PERSON] 04.03.2025 повторно звернулася до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності доказів спільного проживання із померлим [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищезазначене позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа в судове засідання також не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 18.05.2020, актовий запис №42, який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина,\~а саме\~нерухоме майно,\~яке складається\~із:\~земельної ділянки,\~розміром 8,15\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~1225886600:16:001:0242,\~цільове призначення\~01.01\~ для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~яка розташована\~на території\~Карпівської ТГ,\~Криворізького району\~Дніпропетровської області,\~яка належала\~померлому на\~підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №404528 від 03.04.2006, зареєстрованого за №010603103340. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 27.10.1979 року, актовий запис №7, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклади шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 21.03.1987 року, актовий запис №4, батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом подав [PERSON] (син позивачки), який також помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим виконавчим відділом РАЦС міської адміністрації м. Прага 4, в книзі записів II/36 від 26.07.2021. Після смерті [PERSON] (сина позивачки), право на спадкування за законом належало його дружині - [PERSON] , яка на момент смерті чоловіка перебувала у Чеській Республіці, тому не подавала зайву на прийняття спадщини, про що позивачці стало відомо вже після 24.02.2022 року, коли почалося повномасштабне вторгнення Російської Федерації та оголошено військовий стан. Крім того, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав 07 листопада 2024 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 листопада 2024 року, винесеної державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровській області від 27 січня 2025 року у справі №197/1152/24 [PERSON] було надано додатковий строк 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Після набрання зазначеним судовим рішенням законної сили [PERSON] 04.03.2025 повторно звернулася до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності доказів спільного проживання із померлим [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст.1258, 1261 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України\~передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Із матеріалів позовної заяви судом встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , оскільки син померлого [PERSON] , [INFO] , не встиг прийняти спадщину у зв`язку зі смертю. Відповідно до\~статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти (трансмітент), право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців-трансміссаров (спадкова трансмісія). Таким чином, спадкова трансмісія\~це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті, до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю. До трансміссара переходить лише можливість прийняття спадщини або відмовитися від її прийняття, якою особа може скористатися, а не безпосередньо спадкове майно. Перехід же спадкового майна є наслідком реалізації права на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Не належить до об`єкта спадкової трансмісії право на прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті трансмітента, адже це є самостійним суб`єктивним правом, відмінним від права на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця. У разі застосування механізму спадкової трансмісії мають місце дві спадщини, що відкрилися: 1) після смерті спадкодавця та 2) після смерті трансмітента. Трансміссар має право на прийняття спадщини в порядку трансмісії та спадщини, що відкрилася після трансмітента. Це два самостійних суб`єктивних цивільних права, які можуть бути реалізовані незалежно одне від одного. Спадкоємці трансмітента можуть прийняти спадщину в порядку спадкової трансмісії і відмовитися від прийняття спадщини або, навпаки, можуть прийняти спадщину після смерті трансмітента і відмовитися від прийняття спадщини, що відкрилася у зв`язку зі смертю першого спадкодавця. Дії трансміссарів у цих двох самостійних правовідносинах незалежні та мають різні правові наслідки. Таким чином, перехід права на прийняття спадщини відповідно до\~статті 1276 ЦК України\~не є компонентом спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента. Трансміссар, здійснюючи право на прийняття спадщини, набуває спадкової маси не від трансмітента, який так і не встиг її прийняти, а від першого спадкодавця. Утім до трансміссара переходить право не лише прийняти спадщину, а й відмовитися від її прийняття, адже спадкоємець завжди має варіантність поведінки\~він не зобов`язаний набувати тих прав і обов`язків, що мав за життя спадкодавець та які не припинилися внаслідок його смерті. Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. На підставі викладеного можна зробити висновок, що оскільки право трансмісара на прийняття спадщини в порядку трансмісії та право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента є самостійними суб`єктивними цивільними правами, то спадкоємець має вчинити самостійні юридичні дії, які засвідчували б його волевиявлення, спрямоване на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця (в порядку спадкової трансмісії), так і після смерті трансмітента (спадкоємця за заповітом або за законом, який помер після відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця і не встиг її прийняти), зокрема подати дві окремі заяви про прийняття кожної із спадщини або в одній заяві зазначити про прийняття обох спадщин. Вказаний правовий висновок узгоджений з постановою Верхового Суду від 01.09.2021 №720/2683/19. Судом встановлено, що спадкоємець за законом [PERSON] , [INFO] , як син померлого [PERSON] , [INFO] , помер після відкриття спадщини та не встиг її прийняти. За таких обставин право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його спадкоємиці (спадкова трансмісія)\~до [PERSON] , яка звернулася до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. із заявою про прийняття спадщини, що дає підстави для висновку про те, що позивачка як спадкоємець прийняла спадщину після смерті свого чоловіка за законом. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №719 від 24.06.2022). Згідно зі ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом установлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлого [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з п.24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зазначені вище обставини суд визнає об`єктивними та істотними труднощами, а тому вважає, що є достатні підстави для визначення позивачці додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини. З огляду на вказане, суд доходить висновку про задоволення позову. Згідно з чч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача просив судові витрати не відшкодовувати, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Outcome: approved