Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] у травні 2024 року звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив здійснити реальний поділ домоволодіння з господарськими спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] між всіма співвласниками відповідно до часток кожного; визначити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0790 га, що розташована в [ADDRESS] , між всіма співвласниками відповідно до їх часток у спільній власності; стягнути з усіх відповідачів, пропорційно з кожного, на користь позивача всі судові витрати, понесені при розгляді справи. Уточнивши позовні вимоги, позивач остаточно просив виділити йому в натурі 12/25 часток домоволодіння з господарськими спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] , та припинити право спільної часткової власності на цю частку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він є власником 12/25 часток домоволодіння з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 29.03.1988. [PERSON] належало 19/100 часток у спільній частковій власності на домоволодіння за вищевказаною адресою відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.02.2024, отриманого після смерті [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав згідно опису об`єкта зареєстровано самочинно збудований сарай під літ. О в користуванні попереднього власника [PERSON] . 22.05.2024 [PERSON] подарувала свої 19/100 часток домоволодіння [PERSON] . Відповідачу [PERSON] належить 24/100 частки у спільній частковій власності на домоволодіння за вказаною адресою відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2012, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою. Відповідно до довідки КП "ММБТІ" №2-983 від 23.02.2023 самовільний об`єкт - тамбур літ. б4 загальною площею 2,1 кв. м перебуває у користуванні [PERSON] . У житловому будинку літ. Б загальна та житлова площа зменшена на 1,20 кв. м за рахунок поточного ремонту, знесено сарай літ. У, вбиральня літ. Ф, душ літ. Э, що відповідно до постанови КМУ від 07.06.2017 за № 406 не підлягає прийняттю в експлуатацію. Померлому [INFO] [PERSON] належало 9/100 часток у спільній частковій власності на вищезазначене домоволодіння. Будь-хто із спадкоємців [PERSON] протягом 80 років свої права щодо майна померлого не заявляв. Як співвласник [PERSON] зазначений у довідці БТІ № 2-983 від 23.02.2023. Між співвласниками фактично було визначено порядок користування як житловим будинком, так і господарськими будівлями і спорудами, а також склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності. Позивач зазначає, що бажає виділити в натурі свою частку із домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою. Володіючи своїм майном разом з відповідачами, він не може самостійно зареєструвати пошкодження своєї частини домоволодіння внаслідок військової агресії РФ, зареєструвати чи зняти з реєстрації осіб без участі всіх співвласників, приватизувати самостійно частину земельної ділянки, яка використовується для обслуговування його частини будинку. Ухвалою суду від 28.05.2024 було відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 17.07.2024 замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] , яка є власником 19/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.05.2024, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Тарнопольською Р.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1150. Крім того, ухвалою суду від 07.10.2024 залучено до участі у справі співвідповідача Миколаївську міську раду. Ухвалою суду від 27.12.2024 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] в частині позовних вимог до померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] , в якій вона просить виділити їй в натурі 19/100 часток домоволодіння з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та припинити право спільної часткової власності на цю частку; встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою. Зустрічний позов обґрунтований тим, що [PERSON] є співвласником домоволодіння в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.05.2024, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Тарнопольською Р.Г. Її частка у домоволодінні становить 19/100, яку вона теж бажає виділити в натурі, оскільки, володіючи своїм майном разом з відповідачами, не може зареєструвати місце проживання дітей, а співвласники не бажають йти до реєстратора, крім того, [PERSON] , за яким рахується 9/100, помер. Крім того, ухвалою суду від 27.01.2025 у справі призначено судову комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Провадження у справі поновлено ухвалою суду від 13.05.2025. Ухвалою суду від 05.06.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Єнова Л.М. не були присутніми, остання 19.06.2025 подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій також просила задовольнити позовні вимоги відповідно до єдиного варіанту, запропонованого у висновку експерта, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON] . Відповідачка [PERSON] не була присутня в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій також просила задовольнити позов [PERSON] та її зустрічний позов, погодившись з висновком експерта. Відповідачка [PERSON] , представник відповідача - Миколаївської міської ради, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились без повідомлення причин, відзив не подали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.03.1998, виданого районним відділом комунального господарства Заводського району на підставі рішення Заводської районної Ради народних депутатів № 102 від 22.03.1988 замість договору купівлі-продажу від 28.10.1982 р. № 7722, [PERSON] належить 12/25 домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] . Право власності [PERSON] було зареєстровано у БТІ 29.03.1988 за реєстром № 3675. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 21.02.2024 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 105, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 19/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння за [ADDRESS] . 22.05.2024 [PERSON] подарувала [PERSON] належні їй 19/100 у праві спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить 24/100 у праві спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03.04.2021 Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою. Відповідно до листа Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 14.03.2023 проведені поточні інвентаризаційні роботи двох житлових будинків з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та за результатами обстеження встановлено наступні показники: житловий будинок літ. А, житловою площею 46,6 кв. м, загальною площею 82,3 кв. м; житловий будинок літ. Б, житловою площею 41,9 кв. м, загальною площею 65,8 кв. м; літня кухня літ. В; навіс літ. В1; літня кухня літ. З; тамбур до літньої кухні З1; погріб літ. Ипд; вбиральня літ. М; сарай літ. О; сарай літ. Х1; душ літ. Ш; вбиральня літ. Ю; сарай літ. Я; ворота № 4; огорожа № 5; огорожа № 6; огорожа № 7; замощення № І. Станом на 28.12.2012 право власності на два житлові будинки з господарчими будівлями та спорудами зареєстровано за [PERSON] - 12/25; [PERSON] - 19/100; [PERSON] - 24/100; [PERSON] - 9/100. [PERSON] у користуванні [PERSON] , тамбур літ. Б4, загальною площею 2,1 кв. м у користуванні [PERSON] - документи про введення в експлуатацію не надані. У житловому будинку літ. Б загальна та житлова площа зменшені на 1,20 кв. м за рахунок поточного ремонту, знесено сарай літ. У, вбиральня літ. Ф, душ літ. Э, що відповідно до постанови КМУ від 07.06.2017 за № 406 не підлягає прийняттю в експлуатацію. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до інформації, отриманої 07.08.2024 з Державного нотаріального архіву Миколаївської області № 917/01-21-2, спадкова справа пілся смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстрували [PERSON] (12/25), [PERSON] (19/100) , [PERSON] ( 24/100). Крім того, у користуванні сторін перебуває земельна ділянка\~кадастровий № 4810136300:02:047:0034, загальною площею \~0,0790 кв.\~м, розташована по [ADDRESS] , що належить до комунальної власності. Висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № КСЕ-19/115-25/2156 від 24.04.2025 запропоновано один варіант виділу частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] , відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння: [PERSON] - 12/25, [PERSON] - 24/100; [PERSON] - 19/100; померлого [PERSON] - 9/100, виходячи із раніше сформованого порядку користування домоволодінням між співвласниками. Пропонується виділити [PERSON] 12/25 (48/100) частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/115-25/25156 від 24.04.2025, а саме: житловий будинок літ. А (зображення 2 ): 1. Житлова 19,0 кв. м; 2. Житлова 10,8 кв. м; 3. Коридор 3,6 кв. м; 4. Санвузол 4,4 кв. м; 5. Житлова 16,8 кв. м; 6. Кухня 11,9 кв. м; 7. Коридор 6,6 кв. м; 8. Вхід до підвалу 4,5 кв. м; 9. Душова 2,1 кв. м; 10. Парильня 2,6 кв. м. Разом по літ. А: 82,3 кв. м; господарські, допоміжні будівлі і споруди (зображення 4 висновку експерта): 9. Сарай літ. Х1 6,6 кв. м; 10. Вбиральня літ. Ю 1,4 кв. м; 11. Погріб літ. ИПД; 12. Огорожа № 5\~33,9 кв. м. Разом господарські, допоміжні будівлі і споруди площею основи 41,9 кв. м. Пропонується виділити [PERSON] : 19/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/115-25/25156 від 24.04.2025, а саме: житловий будинок літ. Б (група приміщень 3) (зображення 3): 9. Коридор 7,8 кв. м; 10. Житлова 18,2 кв. м; 11. Коридор 1,7 кв. м; 12. Коридор-санвузол 4,6 кв. м. Разом по літ. Б (група приміщень 2) 32,3 кв. м; господарські, допоміжні будівлі і споруди (зображення 4 висновку експерта): 15. Навіс літ. В-1 16,8 кв. м; 16. Літня кухня літ. В 27,6 кв. м; 17. Сарай літ. Я 9,1 кв. м; 18. Сарай літ. О 5,0 кв. м; 19. Вбиральня літ. М 2,8 кв. м; 20. Душ літ. Ш 1,7 кв. м; 21. Огорожа № 7 29,3 кв. м. Разом господарські, допоміжні будівлі і споруди площею основи 92,3 кв. м. У висновку експерта зазначено, що при даному розробленому варіанту виділу зберігається порядок користування домоволодінням, що склався між співвласниками. При цьому в подальшому виділити частину домоволодіння згідно з ідеальною часткою 9/100, що належала [PERSON] , не надається за можливе без порушення норм у зв`язку з надзвичайно малою площею в житловому будинку, яку необхідно буде виділити згідно з часткою, а саме 13,3 кв. м. Частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належить [PERSON] в подальшому можливо виділити згідно з порядком, що склався між співвласниками без порушення будівельних норм та інтересів інших співвласників. Інші варіанти виділення не розроблялись, оскільки є не раціональними і можуть визвати суперечності між співвласниками. За результатами візуального огляду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , враховуючи конфігурацію, місце розташування земельної ділянки, а також будинків та споруд на ній, а також порядок користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками, експерт прийшов до висновку про можливість визначення порядку користування з виділенням максимальної площі кожному із співвласників відповідно до їх ідеальних часток, а саме: [PERSON] -12/25-48/100 частки та [PERSON] - 19/100 частки. Пропонується виділити співвласникам частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] в користування (зображення 5): [PERSON] земельну ділянку площею 211,7 кв. м, з них: 110,4+6,6+1,4=118,4 кв. м під житловими будинками, допоміжними будівлями і спорудами; під двором 93,25 кв. м; [PERSON] земельну ділянку площею 200,3 кв. м: під житловими будинками, допоміжними будівлями і спорудами 32,3+63=95,3 кв. м; під двором 105,0 кв. м. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. За змістом частин першої-другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна. Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29 листопада 2023 року в справі № 761/28358/15-ц (провадження № 61-6663св23), від 10 травня 2023 року в справі №154/3029/14-ц (провадження № 61-5044св21), від 09 серпня 2024 року в справі №442/8542/19 (провадження № 61-6570св24). Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (стаття 88 ЗК України). Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Верховний Суд у постанові у від 20 жовтня 2022 року в справі № 490/12243/16-ц (провадження № 61-20600св21) вказав, що при вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування і розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] не заперечували проти запропонованих експертом вищенаведених варіантів виділу в натурі часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та порядку користування земельною ділянкою. Інші співвласники не надали своїх заперечень щодо запропонованих варіантів. Отже, слід задовольнити позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] .

Outcome: approved