Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

01.04.2024 Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця та просило стягнути із [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № іро16331 від 07.07.2020 року у розмірі 675133,94 грн., що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту - 639526,45 грн.; суми заборгованості за відсотками - 35607,49 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 10127,01 грн., витрати на професійну правову допомогу в розмірі 67513,39 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 липня 2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №іро16331. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, банк видає позичальнику кредит в сумі 725000 грн. до 06 липня 2030 року. Відповідно до правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», у випадку смерті Клієнта або реорганізації банку відповідні права та обов`язки за Договором переходять до їх спадкоємців/правонаступників. 12 липня 2022 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №іро16331 від 07 липня 2020 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №іро 16331 від 07.07.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №1870. Відповідно до п. 1.3. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.5. Договору іпотеки, заставна вартість предмету іпотеки визначається сторонами в сумі 886000 грн. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №іро 16331 від 07 липня 2020 року станом на 01 листопада 2023 року, заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 675133,94 грн. 17 травня 2023 року в АТ «Кредобанк» отримав копію відзиву проти позову [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права спільної сумісної власності. Таким чином 17 травня 2023 року АТ «Кредобанк» стало відомо, що [INFO] [PERSON] помер. 22 травня 2023 року представник АТ «Кредобанк» звернувся до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмили Анатоліївни з претензією-вимогою, проте вказана вимога була повернута відправнику. 21 вересня 2023 року представник АТ «Кредобанк» повторно звернувся з претензією-вимогою до приватного нотаріуса, проте претензія повернулася відправнику назад, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. 21 вересня 2023 року представник АТ «Кредобанк» звернувся з претензією-вимогою до [PERSON] , проте претензія була повернута, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 30 жовтня 2023 року представник АТ «Кредобанк» отримав відповідь від Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. №113/02-14 від 24.10.2023 року. Відповідно до відповіді, претензія-вимога була долучена до матеріалів спадкової справи №21/2022, яка була заведена до майна померлого [PERSON] . Так, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , то до неї перейшли права та обов`язки останнього, в тому числі боргові зобов`язання, у зв`язку з чим АТ «Кредобанк» набув право стягувати заборгованість із спадкоємця в судовому порядку. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.07.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 19.06.2024 представник відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки позовні вимоги не грунтуються на вимогах норм матеріального права, є голослівними, необгрунтованими та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Дійсно 07 липня 2020 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №іро 16331, у відповідності до якого, банк на строк 120 місяців з терміном погашення до 06 липня 2030 року передав позичальнику кредит в сумі 725000 грн. З вказаного кредитного договору також вбачається, що [PERSON] , надала згоду на укладення її чоловіком - [PERSON] кредитного договору з АТ «Кредобанк», щодо отримання кредиту на умовах, погоджених з АТ «Кредобанк». Вказана згода 07 липня 2020 року підписана особисто [PERSON] 07\~липня 2020\~року між\~АТ «Кредобанк»\~та [PERSON] було\~укладено договір\~поруки,\~у відповідності\~до якого,\~остання і зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання зобов`язання в повному обсязі за кредитним договором №іро16331 від 07 липня 2020 року украдений між AT «Кредобанк» та [PERSON] . Крім того, 07 липня 2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, який було посвідчено приватним \~ \~ \~ \~нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., за реєстровим №1870.Після смерті [PERSON] всю спадщину, як спадкоємець за законом першої черги прийняла його дочка, відповідач по справі - [PERSON] , яка 20 жовтня 2022 року звернулася до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А., в якого і була заведена спадкова справа №21/2022. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в родинних відносинах, як батька та дочки підтверджується зокрема свідоцтвом про народження [PERSON] та її свідоцтвом про шлюб. У зв`язку з тим, що [PERSON] помер, його дочка, відповідач по справі - [PERSON] , 20 жовтня 2022 року звернулася із заявою до АТ «Кредобанк» (заява була подана до відділення АТ «Кредобанк» у місті Чернігова), в якій просила призупинити нарахування відсотків за кредитним договором №іро16331 від 07 липня 2020 року, у зв`язку з тим, що [PERSON] помер. Слід критично ставитись до претензії-вимоги позивача до відповідної нотаріальної контори, оскільки така вимога адресована саме до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмили Анатоліївни, така вимога не є ідентичною зверненню безпосередньо до спадкоємця, а тому не є свідченням своєчасного звернення позивача саме до спадкоємця - відповідача по справі, оскільки закон не пов`язує спеціальні строки звернення до спадкоємця з днем коли позивачу стало відомо про особу спадкоємця померлого боржника. 03.07.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача подав письмову відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі. Додатково зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видавались 10.11.2023 на садовий будинок та земельну ділянку, 09.01.2024 на квартиру, яка є іпотечним майном АТ «Кредобанк», 11.01.2024 на автомобіль, тому враховуючи положення статті 1281 ЦК України АТ «Кредобанк» не пропустив строки для звернення із претензією до спадкоємців. Вказана в позовній заяві заборгованість станом на дату подання відповіді на відзив не погашалась, після смерті [PERSON] спадкоємцем є [PERSON] , а тому вона має відповідати за зобов`язаннями спадкодавця. Ухвалою суду від 27.11.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета позову [PERSON] та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмилу Анатоліївну. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі,позов підтримує. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмила Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку, на виконання ухвали суду надіслала копію виписки із спадкової справи № 21/2022 на 11 аркушах. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 07.07.2020 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № іро 16331. Згідно із п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, банк видає Позичальнику Кредит у сумі 725000,00 грн. до 06.07.2030 р. на наступні цілі: придбання нерухомості - за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно із п.2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.2.7. Кредитного договору, Датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов цього Кредитного договору. Відповідно до п.3.3. Кредитного договору, на момент укладення цього кредитного договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної Ставки на перший період дії, Первинна Процентна Ставка, а саме: 11 % річних - з дати укладення до 06.07.2021 р.; 13 % річних з 07.07.2021р. до 06.07.2022 р.; 15 % річних з 07.07.2022 р. до 31.07.2023 р. Відповідно до п. 3.13. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною згідно п.3.2 цього Кредитного договору з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає із умов цього Кредитного договору. Відповідно до п.3.14. Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за Кредитним договором щомісяця, в строк (терміни), визначені Графіком погашення заборгованості. Відповідно до п.3.18. Кредитного договору, Позичальник здійснює платежі на виконання цього Кредитного договору шляхом перерахування у безготівковій формі та/або внесення готівкою на свій поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додаткими до нього. Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: У першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); У другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); У третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Сторони не вправі самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. Згідно із п. 4.9. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 2.9. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту(частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплат процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на гри календарні місяці. Відповідно до 4.10. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.4.9. цього Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 60 (шістдесяти) календарних днів із дня отримання такого повідомлення Банку. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Кредитним договором не пізніше 60-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.4.9. Кредитного договору). Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на момент в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за невиконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, кредитний договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань. Відповідно до Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», у випадку смерті Клієнта або реорганізації Банку відповідні права та обов`язки за Договором переходять до їх спадкоємців/правонаступників. 12.07.2022 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № іро16331 від 07.07.2020 р. Відповідно до пункту 1 Додаткового договору, сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів, якого Позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися, при цьому Сторони погодили, що за Кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 06.07.2030 р. Для забезпечення\~виконання зобов`язань\~за Кредитним\~договором №\~іро16331від\~07.07.2020 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 07.07.2020 р. було укладено Договір іпотеки зареєстрований за № 1870. Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Іпотекодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № іро16331 від 07.07.2020 року укладеного між Іпотекодавцем та Іпротекодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки, будь-яких інших платежів за Кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до п. 1.3. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно квартира [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.5. Договору іпотеки, заставна вартість Предмету іпотеки визначається Сторонами у сумі 886 000,00 грн. (Вісімсот вісімдесят шість тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.6. Договору іпотеки, на строк дії цього Договору Предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні Іпотекодавця. Відповідно до п. 5.1.2 Договору іпотеки, право звернення стягнення на предмет Іпотеки Іпотекодавець набуває незалежно від настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором у разі смерті Іпотекодавця. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № іро16331 від 07.07.2020 р. станом на 01.11.2023 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 675133,94 грн., що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту - 639526,45 грн.; суми заборгованості за відсотками - 35607,49 грн. 17.05.2023 р. АТ «Кредобанк» отримав копію відзиву на позовну заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права спільної сумісної власності. АТ «Кредобанк» стало відомо, що [INFO] помер [PERSON] . 22.05.2023 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмили Анатоліївни з претензією-вимогою. Проте, конверт з претензією вимогою повернувся Відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання. 22.05.2023 р. представник АТ «Кредобанк» також звернувся з претензією-вимогою до спадкоємиці - [PERSON] . Конверт з претензією-вимогою повернувся Відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання. 25.07.2023 р. представник АТ «Кредобанк» повторно звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмили Анатоліївни з претензією-вимогою, яка була вручена за довіреністю 31.07.2023 р. 21.09.2023 року представник АТ «Кредобанк» повторно звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмили Анатоліївни з претензією-вимогою. Проте, претензія-вимога повернулась Відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання. 21.09.2023 р. представник АТ «Кредобанк» повторно звернувся з претензією- вимогою до спадкоємиці - [PERSON] . Проте, претензія-вимога повернулась Відправнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. 30.10.2023 р. представник АТ «Кредобанк» отримав відповідь від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Людмили Анатоліївни № 113/02-14 від 24.10.2023 р. Відповідно до відповіді претензія-вимога була долучена до матеріалів спадкової справи № 21/2022 до майна померлого [PERSON] , реєстраційний номер справи у спадковому реєстрі 69821344. У даній відповіді було зазначено, що спадкоємця було повідомлено про заявлені претензії Банку. Приватний нотаріус також повідомив, що відомості про вчинення нотаріальних дій становить нотаріальну таємницю. Оскільки [PERSON] є спадкоємицею померлого [PERSON] , то до неї перейшли права та обов`язки [PERSON] , в тому числі боргові зобов`язання, у зв`язку з чим АТ «Кредобанк» набув право стягнути заборгованість із спадкоємиці у судовому порядку. Згідно із вимогами ст. 1281 ЦК України (в редакції яка діяла станом на дату смерті спадкодавця), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо 'їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла, (спадкодавець) до особи (осіб), що набувають право на спадщину (спадкоємці). Особливості спадкування під час воєнного стану, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно- правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Втім, якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців, а якщо сплинув під час воєнного стану, але до 06.03.2022 року, то діє стара норма, за якою строк прийняття спадщини або відмови від неї не подовжується та становить 6 місяців. Тобто, враховуючи положення статті 1281 ЦК України АТ «Кредобанк» не пропустив строки для звернення із претензією до спадкоємців. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», договір поширюється на кожну Сторону, їх правонаступників/спадкоємців та осіб, яким передаються права і обов`язки за Договором, є обов`язковими для всіх перелічених осіб та регулюється і тлумачиться відповідно до законодавства України. Таким чином, правовідносини, що виникли між Банком і Боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК. Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошової зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої сум якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім, випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відтак, предметом доказування у даній справі є наявність боргових зобов`язань померлим Позичальника перед АТ «Кредобанк», наявність в нього спадкоємців, факт прийняття спадщини після його смерті, коло спадкоємців, наявність спадкового майна і його склад та вартість, а таке дотримання кредитором визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог до спадкоємця. Оскільки, позичальник за Кредитним договором - помер, то відповідати перед АТ «Кредобанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають його спадкоємці - відповідачі в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення. Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення 675133 грн. 94 коп. на відшкодування заборгованості спадкодавця [PERSON] за кредитним договором № іро16331 від 07.07.2020 року в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано\~статтею 59 Конституції України\~та\~статтею 15 ЦПК України. За приписами статей\~133,\~137 ЦПК України\~витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~\~1) у разі задоволення позову - на відповідача;\~\~2) у разі відмови в позові - на позивача;\~\~3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ «Кредобанк» правничу допомогу надавав адвокат Павленко С.В. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та договору про надання правової допомоги від 11.02.2019. Відповідно до частини другої\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої\~статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5000 грн.\~ витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі в розмірі 10127 грн 01 коп.

Outcome: approved