Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Волошину О.В. звернулась до суду з позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментівна утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 вересня 2019 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . 16 квітня 2024 року шлюб між подружжям розірвано, дитина проживає разом з матір`ю. Згідно з доводами позивача, відповідач не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Спільної згоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представником позивача та позивачем надіслано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Від відповідача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін у відповідності із ч. 5\~ст.\~279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Південноміської ради Харківського району Харківської області. Відомостей про перебування у відповідача на утриманні інших дітей у суду немає. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181\~Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч. 2 ст. 182\~Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2025 й до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений в ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, в тому числі 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача на одну дитину, вважається безспірним і таким, що презюмується як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи наведене, аліменти на одну дитину відповідача в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) є такими, що відповідають засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст.191\~Сімейного Кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі\~ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави.

Outcome: approved