Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Від Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , надійшла позовна заява до [PERSON] з вимогами: позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягувати аліменти з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на користь закладу, до якого буде влаштована дитина, майбутнього опікуна. На обґрунтування позову зазначено, що на обліку у Службі у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка залишилась без батьківського піклування. Батько дитини [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , вдівець, не працює, зловживає алкогольними напоями. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , не турбується про фізичний, моральний та духовний розвиток дитини, зловживає алкогольними напоями, чим спричиняє загрозу життю і здоров`ю сину. До служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради надійшло усне повідомлення від інспектора СЮП ВП ПРУП ГУНП в Полтавській області про те, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не належно утримує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та залишає його вдома самого. 13.02.2025, під час комісійного відвідування спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, провідним фахівцем Полтавського міського центру соціальних служб, інспектором СЮП ВП ПРУП ГУНП в Полтавській області було з`ясовано, що 5-ти річна дитина вдома сама та зачинена ззовні у приміщенні, яке не пристосоване для проживання (сарай). Єгор через зачинені двері повідомив, що батька вдома немає та невідомо його місце знаходження. Враховуючи той факт, що малолітня дитина тривалий час (невідомо скільки часу) перебувала у зачиненому помешканні без догляду дорослих, було викликано дільничного офіцера поліції та бригаду швидкої допомоги. Працівником поліції було відчинено двері та звільнено дитину із небезпечних умов перебування. Житлово - побутові умови помешкання незадовільні та несуть загрозу життю та здоров`ю дитини. У приміщенні включена електрична плитка, відсутнє газо- та водопостачання і водовідведення, санвузол (дитячий горщик розламаний і брудний). Скрізь розкидані смердючі речі, залишки їжі. Немає свіжоприготовленої їжі для дитини. Хлопчик мав занедбаний вигляд: одяг був брудний та мав неприємний запах, мокрий, брудне тіло, нестрижені нігті. Дитина давно не купалася та не дотримується правил особистої гігієни. Невідомо скільки часу не їла. Дитина 5-ти річного віку не залучена до навчального процесу. Єгор довгий час не перебував на свіжому повітрі, не спілкується з дітьми, не отримує повноцінного догляду та виховання. Єдиним джерелом «спілкування зі світом» є ноутбук з включеними мультиками та мобільний телефон, по якому хлопчик може лише приймати телефонні дзвінки. Членами комісії було здійснено декілька телефонних дзвінків [PERSON] , але зв`язок був відсутній. Беручи до уваги, що перебування дитини в сім`ї батька загрожує життю та здоров`ю, виконавчим комітетом Подільської районної у м. Полтаві ради як органом опіки та піклування було прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у батька та направлення до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» для проведення повного медичного обстеження. З психолого - педагогічної характеристики дошкільного навчального закладу стало відомо, що малолітній [PERSON] , [INFO] , з 07.09.2024 до дитячого садочку не ходить (мати померла в липні 2024 року). Батько жодного разу в дошкільний заклад для пояснення відсутності сина не з`являвся, на телефонні дзвінки не реагував, а коли виходив на зв`язок з вихователями то відмовлявся спілкувати та погрожував. Тривалий час і до тепер зв`язок з дошкільним закладом підтримувала рідна сестра малолітнього [PERSON] , [PERSON] , дослуховувалася до порад фахівців закладу. Також дитячий садочок повідомив, що дитина часто хворіє простудними захворюваннями, навик мовлення в процесі формування, в емоційно - вольовій сфері переважає пасивний стан та не достатня рішучість. З повідомлення КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» відомо, що [PERSON] , [INFO] , має карликовість, не класифіковану в інших рубриках та дефіцит маси тіла. З інформацією ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області відомо, що [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності в період 2023 - 2024 року, а саме: ВП № 1 в Полтавській області від 13.02.2025 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; ПРУП в Полтавській області від 03.08.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З довідки про звільнення вбачається, що [PERSON] був засуджений 16.06.2001 Полтавським обласним судом за ст. 93 п. «Г» Кримінального кодексу України. Також, вважають за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Зазначене стало підставою звернення до суду із даною позовною заявою. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 16.04.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не прибув, від завідувача служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтави ради Лисенко С.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, проте, поштова кореспонденція повернулася без вручення. Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання була повідомлений належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 14.05.2019, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а. с. 4). [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 36 років, про що 10.07.2024 складено відповідний актовий запис № 235 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.08.2024) (а. с. 6). Актом обстеження умов проживання від 13.02.2025, складеним Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, та листом Полтавського міського центру соціальної служби Полтавської міської ради від 17.02.2025 № 01.2-05/327, підтверджується неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] (а. с. 7, 8) Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї/особи, яку проведено 13.02.2025 за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено що разом із [PERSON] проживає малолітній син [PERSON] , у дитини наявні ознаки СЖО, дитина має занедбаний вигляд, не дотримується особистої гігієни, одяг брудний. В будинку відсутні продукти харчування. Дитина не відвідує ДНЗ. Дитина контактна, комунікабельна, спокійна та радісна. Батька під час візиту вдома не було, батько має схильність до зловживання алкогольними напоями, не має офіційного працевлаштування та стабільного заробітку. Житлово - побутові умови помешкання незадовільні та несуть загрозу життю та здоров`ю дитини. У приміщенні включена електрична плитка, відсутнє газо- та водопостачання і водовідведення, санвузол (дитячий горщик розламаний і брудний). Скрізь розкидані смердючі речі, залишки їжі. Немає свіжоприготовленої їжі для дитини. (а. с. 9-11) 13.02.2025 Полтавським міським центром соціальних служб складено висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] , відповідно до якого в сім`ї [PERSON] наявні складні життєві обставини внаслідок ухилення батька від виконання своїх обов`язків із виховання дитини [PERSON] , стан задоволення потреб дитини незадовільний, сім`я має негативний вплив факторів сім`ї та середовища. (а. с. 12) 13.02.2025 виконавчим комітетом Подільської районної у м. Полтаві ради прийнято рішення № 29 про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] у зв`язку з тим, що перебування дитини у сім`ї загрожує її життю і здоров`ю та направлення малолітнього [PERSON] для проведення повного медичного обстеження до КП "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради". (а. с. 12) 17.02.2025 заступник директора з організаційно-методичної роботи КП «ДМКЛ ПМР» [PERSON] направила до служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради повідомлення про дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] з проханням у вирішенні питання щодо влаштування дитини. (а. с. 14). З психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , 2019 р.н., вбачається, що він є вихованцем старшої групи "Сонечко" ПДНЗ (ясла-садок) № 19 "Барвінок" з 13.09.2021, з 07.09.2024 дитина дошкільний заклад не відвідує, батько та сестра займається вихованням сина після смерті матері, яка померла влітку 2024 року. За час знаходження хлопчика в дитячому закладі батьки завжди підтримували режим дитячого закладу, сестра дбає про дозвілля дитини, дослуховується до порад фахівців закладу дошкільної освіти щодо виховання та розвитку дитини, добре взаємодіє з дошкільним закладом. Після смерті матері хлопчика, батько жодного разу в дошкільний заклад не з`являвся, на телефонні дзвінки не реагував, а коли виходив на зв`язок з вихователями, відмовлявся спілкуватися та погрожував. (а. с. 15) Згідно листа ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області від 19.02.2025 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. (а. с. 16) Відповідно до довідки про звільнення серія ДНП № 20102 [PERSON] , [INFO] , був засуджений 16.06.2001 Полтавським обласним судом за ст. 93 п. «Г» Кримінального кодексу України. (а. с. 17). Про ухилення від виконання обов`язків по вихованню сина [PERSON] свідчать фотокартки, наявні в матеріалах справи. (а. с. 18-22). Частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 22.04.2025 № 93 виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а. с. 42). Мотиви, з яких виходив суду, застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до вимог частини 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 2 та частини 3 статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167). Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню сина. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи органу опіки та піклування, про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню сина, відповідачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані. Крім того, відповідач [PERSON] був повідомлений судом про розгляд справи у передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України порядку, однак, до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, як і будь-яких заперечень з приводу позовних вимог. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні сина, судом не встановлено. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що до суду надано відповідний висновок № 93 від 22.04.2025. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком [PERSON] своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд доходить висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених статтями 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до свого сина, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За таких обставин, позовна заява Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до вимог частини 2 та частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. За змістом частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями СК України, визначено, що аліменти стягуються у таких розмірах: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно частин 2, 3 статті 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідач є фізично здоровим, працездатною особою, тому має можливість докласти певних зусиль щодо працевлаштування та сплати аліментів на утримання своєї дитини. Відповідач зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. З огляду на викладене, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду позову з вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі 1 211,20 грн та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання до суду позову з вимогами про стягнення аліментів.

Outcome: approved