Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

05.08.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги були мотивовані тим, що на розгляді у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, тому позивачка звернулася з позовом про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . 22.08.2024 [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області та [INFO] , про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , (провадження №2/742/1474/24 (єдиний унікальний №742/4560/24), який подано в порядку ст.193 ЦПК України. Зустрічний позов мотивовано тим, що за час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Мати дітей, [PERSON] , навесні 2024 року пішла з дому і перестала проживати за адресою: [ADDRESS] , тому [PERSON] сам утримує і виховує дітей та був вимушений звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів з матері на користь батька для утримання двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області був виданий судовий наказ від 29.07.2024 у справі №742/4325/24. Також позивач за зустрічним позовом зазначив, що при зверненні до суду позивачка за первісним позовом не вказувала про намір вивезти дітей за кордон без їх на те згоди, та про наявність неприязних стосунків із донькою, [PERSON] , [INFO] , яка являється дитиною що досягла 14-річного віку (втратила статус малолітньої дитини) та може самостійно обирати місце проживання (ст.160 СК України), тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2024 дані позови були об`єднані в одне провадження (а.п.75). 15.01.2025 представниця позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом - адвокатка Дуденок О.О. подала до суду заяву про заміну предмету позову, де просила визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матірю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.п.109-111). Проте, 25.06.2025 представниця позивачки за первісним позовом відповідачки за зустрічним позовом - адвокатка Дуденок О.О. подала до суду заяву про залишення первісного позову без розгляду у зв`язку з визнанням зустрічних позовних вимог (а.п.175), тому ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.06.2025 первісну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини було залишено без розгляду (а.п.176). У судове засідання сторони не з`явилися, проте [PERSON] та його представниця у судовому засіданні від 20.05.2025 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, а представниця [PERSON] - адвокатка Дуденок О.О. 25.06.2025 подала до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просила провести розгляд справи за її відсутності та за відсутності [PERSON] , а у зв`язку з визнанням позову просила зменшити розмір судових витрат (а.п.175). Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служби у справах дітей виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області та [INFO] в судове засідання не з`явилися, проте завчасно подали до суду заяву, згідно з якими просили провести розгляд без їхньої участі (а.п.93, 164). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши думку сторін, які приймали особисту участь у судовому засіданні 20.05.2025, дослідивши наявні у справі докази та зміст поданих заяв, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебували в юридичному шлюбі (а.п.127). Відповідно до копій свідоцтв про народження: серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , а [PERSON] народився [INFO] , та їхніми батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.п.127, 128). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.09.2025 провадження №2/742/1273/24 (єдиний унікальний №742/4232/24) шлюб між сторонами був розірваний (а.п.115). Як вбачається з копії судового наказу, виданого 29.07.2024 (провадження №2-н/742/874/24, єдиний унікальний №742/4325/24), з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття (а.п.63). Відповідно до копії витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного [PERSON] , який працює в ТОВ «Агрокім», такому було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 29.10.2024 (а.п.65). Згідно з копією характеристики [PERSON] №58 від 30.07.2024, виданої ТОВ «Агрокім», він працює в даному товаристві на посаді водія автотранспортних засобів категорії «D» (автобуси 5-6,5 м) 3 класу Машинна тракторна станція відділення №1 з 16.06.2022 і по теперішній час. За час роботи зарекомендував себе виключно як дисциплінований, надійний та відповідальний працівник. За характером врівноважений та спокійний. У спілкуванні з колегами доброзичливий та привітний (а.п.66). Як вбачається з копії довідки-характеристики №024/-09/844 від 29.07.2024, виданої головою комітету самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . За час проживання за даною адресою зарекомендував себе з позитивної сторони, алкогольної та наркотичної залежності не має, на обліку у дільничного офіцера поліції не знаходився, працює, бере активну участь у вихованні та утриманні двох неповнолітніх дітей, підтримує дружні стосунки з друзями та сусідами, морально і психічно урівноважений (а.п.67). Відповідно до копії витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24.07.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.п.68). Згідно з копією довідки, виданої 29.07.2024 КНП «Прилуцька ЦМЛ» [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою психіатра не звертався (а.п.69). Відповідно до копії довідки №85, виданої 29.07.2024 КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за наркологічною допомогою не звертався (а.п.69). Як вбачається з копії характеристики [PERSON] , учня 4 класу Прилуцького ліцею №13 ім.Свтятителя Іосафа Бєлгородського, дитина має добрий загальний розвиток, доброзичливий, ввічливий, чуйний. Підтримує дружні стосунки з усіма однокласниками, бере активну участь у житті ліцею та класу (а.п.70). Відповідно до копії довідки, виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом лікаря педіатра з народження та по теперішній час. Стан здоров`я дитини задовільний. Рекомендації лікаря виконуються (а.п.71). Згідно з Актом обстеження умов проживання сім`ї (особи), дитини від 04.12.2024 проведеного комісією ССД за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання сім`ї [PERSON] , було встановлено, що за вказаною адресою поживають: батько - [PERSON] , діти: [PERSON] та [PERSON] та дідусь - [PERSON] , а мати - [PERSON] не проживає за даною адресою з липня 2024 року. Стан житлового приміщення задовільний. У дітей є окрема кімната з двоповерховим ліжком, шафою для одягу, письмовим столом, комодом, іграшками. Діти забезпечені сезонним одягом, взуттям, канцелярським приладдям. Наявні продукти харчування в достатній кількості. Батьки разом не проживають та офіційно розлучені. З кінця жовтня 2024 року діти матір не бачили та не спілкувалися. [PERSON] пояснила, що намагалася зв`язатися з мамою телефоном, проте остання ігнорує ці спроби. Дівчинка [PERSON] виявила бажання проживати з батьком (а.п.95). Як вбачається з копії витягу з реєстру Прилуцької територіальної громади від 14.01.2025, [PERSON] , [INFO] , з 17.07.2013 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте 06.08.2024 була знята з реєстрації місця проживання (а.п.116). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області мати дітей [PERSON] в телефонній розмові пояснила, що на даний час вона перебуває за межами України, проте прагне підтримувати стосунки з донькою та сином, щодо проживання їх із батьком [PERSON] не заперечує, тому беручи до уваги вищевикладене та враховуючи бажання дітей, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області вважає за доцільне визначити місце проживання дітей: [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] (а.п.44). Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Предметом спору у даній справі є визначення місця проживання дитини. Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). У постанові від 13 травня 2020 року (справа № 686/20582/19-ц) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 Сімейного кодексу України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У пункті 1 статті 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Таким чином, враховуючи, перш за все, інтереси дитини, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , подані докази в їх сукупності, беручи до уваги можливості батька забезпечувати належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовного та фізичного стану, а також зважаючи на те, що мати позовні вимоги визнала та не заперечує проти проживання дитини з батьком, а орган опіки та піклування вважає це таким, що відповідає інтересам дитини, суд вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та ст.29 ЦК України, ст.19, 141, 160, 161 СК України,

Outcome: approved