Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

І. Зміст спору Представник позивача АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмір 127\~961,76 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.03.2024 року [PERSON] , будучи клієнтом АТ «А-Банк», уклала з банком кредитний договір № ABH0CT155101711441457901 від 26.03.2024 та ознайомилася і погодився з усіма умовами договору. На виконання умов договору відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 75000,00 грн., однак відповідачка свої зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 08.04.2025 розмір заборгованості за кредитним договором становить 127 961,76 грн: 74 760,30 загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 48 936,75 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 4264,71 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Таку заборгованість позивач просить стягнути з відповідача у справі на їх користь та судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. 24.06.2025 року конверт із вказаними документами на ім`я відповідачки [PERSON] повенрувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення. Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзиву на позовну заяву, про причини неподання суд не повідомила, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків. ІІІ. Обставини справи, встановлені судом З досліджених письмових доказів в справі судом встановлено таке. 04.09.2023 відповідач з одного боку та позивач з іншого підписали анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.7-9). У цій заяві зазначено, що відповідач самостійно ознайомився з вказаними Умовами та правилами на сайті банку та зобов`язується їх виконувати. 04.09.2023 відповідач та позивач також спільно підписали заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. У цій заяві визначені основні умови отримання кредиту (розмір, строк, проценти за користування, порядок погашення та розмір штрафних санкцій). Заявою від 04.09.2023 року про погодження використання удосконаленого електронного підпису, яка підписана позивачем та заначено що підписана відповідачем шляхом введення ОТП-пароля 3302, сторони засвідчили генерацію ключової пари особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення дій відповідача згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101711441457901 від 26.03.2024, яка підписана з одного боку позивачем, а з іншого зазначено, що вона підписана відповідачем шляхом накладення електронного підпису за допомогою відкритого ключа, що відповідач просить надати кредит у сумі 75000,00 грн (п. 4), на строк 60 місяців з 26.03.2024 по 25.03.2025 включно (п. 5), за процентною ставкою 75% річних (п. 6), розмір щомісячного платежу 4884,21 грн (п. 7), зазначений номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку [NUMBER] (п. 9), загальна сума до повернення 293049,53 грн (п. 10), у випадку порушення зобов`язань із сплати заборгованості, відповідач сплачує пеню у розмірі 0,07% від суми прострочки, загальна сума якої не може бути більшою 15% простроченої суми (п.12). У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» зазначена інформація аналогічна тій, яка міститься у зазначеній вище заяві про надання послуги «Швидка готівка» (а.с.10). Цей паспорт підписаний позивачем, а з іншого зазначено, що вона підписана відповідачем шляхом накладення електронного підпису за допомогою відкритого ключа. У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписаної позивачем та зазначено про підписання її відповідачем кваліфікованим електронним підписом, зазначений графік платежів (ануїтетні платежі) відповідно до якого відповідач зобов`язаний був у період з 26.04.2024 по 25.03.2029 здійснити 60 платежів по 4884,21 грн (тіло та проценти) кожен, а всього сплатити 218\~049,53 грн тіла кредиту та 75\~000,00 грн процентів, що разом складає 293\~049,53 грн. Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису підтверджується підписання позивачем та відповідачем електронними підписами Заяви про надання послуги «Шивдка готівка» та таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с.14). Меморіальним ордером від 26.03.2024 підтверджується перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів в розмірі 75 000,00 грн згідно з кредитним договором № ABH0CT155101711441457901 від 26.03.2024 (а.с.15). З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 08.04.2025 слідує, що відповідач 26.04.2024 частково здійснив оплату за кредитним договором в розмірі 488,21 грн, 27.05.2024 в розмірі 800,78 грн, 31.05.2024 в розмірі 4100,00 грн (зворот а.с.14). Відповідно до випискиз ЄДР від 01.02.2022, витягом з Державного реєстру банків від 16.08.2021, витягом із статуту АТ «Акцент-Банк» підтверджується, що позивач є банківською установою та здійснює діяльність з інших видів грошового посередництва (64.19 вед). Відзиву від відповідача не надходило. Контр розрахунку чи доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором суду не подано. ІV. Застосоване судом законодавство Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Проелектронні документита електроннийдокументообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України, слідує, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). V. Висновки суду Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Кредитний договір № ABH0CT155101711441457901 від 26.03.2024 підписаний електронним підписом за допомогою відкритого ключа. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір (у формі заяви). Відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомилась з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодила ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договорами зобов`язання. Відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 75000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером. З розрахунку заборгованості за кредитним договором слідує, що відповідач частково заборгованість погасив, однак узгодженого сторонами графіка не дотримується та з 05.06.2024 року перестав здійснювати платежі. Станом на 08.04.2025 розмір заборгованості становить 127\~961,76 грн: 74\~760,30 загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 48\~936,75 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 4264,71 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. На підставі наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основної суми кредиту за кредитним договором є обґрунтованою та підставною. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач здійснював погашення кредиту не вчасно, зокрема він повинен був здійснювати платежі рівними сумами в розмірі 4884,21 грн починаючи з 26.04.2024 щомісяця упродовж 60 місяців, однак здійснив лише 3 платежі в сумі 9784,99 грн. У зв`язку з невчасною сплатою процентів за кредитним договором станом на 08.04.2025 утворилась заборгованість в розмірі 48 936,75 грн. Відповідач контр розрахунку заборгованості за процентами по кредитному договору не надав, як і доказів їх сплати. Отже, суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 48 936,75 грн. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідач своєчасно умови кредитного договору не виконував, суму кредиту не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, отже позивач відповідно до умов договору мав право нарахувати відповідачу штрафні санкції. Однак, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України № 26/2025від 14.01.2025 затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025. Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє воєнний стан. У зв`язку з наведеним вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 4264,71 грн за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором є безпідставними. Відтак, у цій частині позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення у розмірі 123 697,05 гривень. VІ. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем АТ «Акцент-Банк» були понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1). Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2\~772,18 гривень (123697,052422,40/127961,76=2341,66).

Outcome: partial