Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Відділ державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області, про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею: 127, 84 кв.м., житловою площею: 50,18 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2014816721244, номер відомостей про речове право: 35175389, що здійснена 22 січня 2020 року державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуником Василем Михайловичем на підставі його рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50799942 від 24 січня 2020 року, 13:29:25, та про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер: 2124482000:03:006:0133, площею 0,0393 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2094511521244, номер відомостей про речове право: 36771600, що здійснена 02 червня 2020 року державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області Данилич Нелею Василівною на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52538440 від 05 червня 2020 року, 11:34:20. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що підставі рішення Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатськеої області від 04 листопада 2011 року позивачу [PERSON] та її, нині покійному, чоловікові [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , в якому вони постійно проживають та прописані разом з сином, позивачем [PERSON] , та за час життя в цьому будинку проживав та був прописаний її, нині покійний, чоловік та батько позивача [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач 15 вересня 2016 року склала заповіт на свого сина [PERSON] . Під час прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] у Тячівській державній нотаріальній конторі з`ясувалося, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на належний їм на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , та земельну ділянку,\~кадастровий номер:\~2124482000:03:006:0133,\~площею 0,0393\~га,\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в той\~час як\~відповідач [PERSON] \~ніколи не\~проживав та\~не був\~зареєстрований у\~їх будинку.\~Відповідно до\~довідки Тячівського\~РПТІ №\~07/446\~від 10\~жовтня 2010\~року за\~позивачем [PERSON] \~та її,\~нині покійним,\~чоловіком [PERSON] \~значиться зареєстрований\~по \~частиніжитловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , а згідно довідки Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області у цьому будинку зареєстровані тільки позивачі. Також позивач сплачує комунальні послуги за належній їй на праві власності житловий будинок. З отриманих на запит адвоката технічних матеріалів із землеустрою на ділянку відповідача вбачається, що суміжними землекористувачами значаться [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які фактично проживають на [ADDRESS] , як і сам відповідач [PERSON] , що підтверджено відміткою у його паспорті громадянина України. А згідно рішення Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 23 квітня 2015 року вулицю 50 років Жовтня перейменовано на Центральну. Подвійна реєстрація на нерухоме майно позивачів порушує їх право власності. Позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат Лозан Б.В. в судове засідання не з`явилися, позаяк представник позивачів адвокат Лозан Б.В. подав суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просить такі задовольнити. Представник відповідача Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, відповідач [PERSON] та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явилися повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, правом на відзив не скористалися, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд уважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22\~січня 2020\~року державним\~реєстратором Тячівської\~міської ради\~Закарпатської області\~Довгуником Василем\~Михайловичем на\~підставі його\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу),\~індексний номер:\~50799942\~від 24\~січня 2020\~року,\~13:29:25,за [PERSON] зареєстровано право власності в розмірі частки 1/1 на житловий будинок, загальною площею: 127, 84 кв.м., житловою площею: 50,18 кв.м., матеріали стін:\~піноблок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2014816721244, номер відомостей про речове право: 35175389. Підстава для державної реєстрації та виникнення права власності: виписка із погосподарської книги, серія та номер: 33, видана 09 січня 2020, видавник: виконавчий комітет Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області; технічний паспорт, серія та номер: 01-2/2020-ТП, виданий 09 січня 2020 року, видавник: ФОП [PERSON] . Також судом\~встановлено,\~що 02\~червня 2020\~року державним\~реєстратором Тячівської\~районної державної\~адміністрації Закарпатської\~області Данилич\~Нелею Василівною\~на підставі\~її рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень (з\~відкриттям розділу),\~індексний номер:\~52538440\~від 05\~червня 2020\~року,\~11:34:20,за [PERSON] зареєстровано право власності\~в розмірі\~частки 1/1\~на земельну\~ділянку,\~кадастровий номер:\~2124482000:03:006:0133,\~площею 0,0393\~га,\~цільове призначення:\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта нерухомого\~майна:\~2094511521244,\~номер відомостей\~про речове\~право:\~36771600.Підстава для державної реєстрації та виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 965, виданий 28 травня 2020 року, видавник: Грушівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області. На підставі рішення виконавчого комітету Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 04 листопада 2011 року за № 59 «Про оформлення права власності на нерухоме майно» позивачу [PERSON] та її, нині покійному, чоловікові [PERSON] надано дозвіл на виготовлення свідоцтва на право власності на житлову будівлю з надвірними спорудами [ADDRESS] , по 1/1 частини. 08 грудня 2011 року на підставі рішення виконавчого комітету Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 04 листопада 2011 року позивачу [PERSON] та її, нині покійному, чоловікові [PERSON] виконкомом Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно домоволодіння за адресою: будинок [ADDRESS] , Україна, форма власності: приватна, частка: по 1/2. Відповідно до довідки Тячівського РПТІ № 07/446 від 10 жовтня 2010 року за позивачем [PERSON] та її, нині покійним, чоловіком [PERSON] зареєстровано по частині за кожним домоволодіння за адресою: будинок [ADDRESS] , загальною площею: 96, 5 кв.м., житловою площею: 32,7 кв.м., реєстровий номер: № 739. Також згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 26 грудня 2011 року за [PERSON] та [PERSON] у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 35423893 зареєстровано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , форма власності: приватна, частка власності: по . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що стверджено свідоцтвом про його смерть, виданим 03 березня 2016 року. 15 вересня 2016 року позивач [PERSON] склала заповіт на користь свого сина - позивача [PERSON] . З довідки Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та акту обстеження матеріально-побутових умов встановлено, що станом на 19 травня 2020 року у житловому будинку [ADDRESS] , зареєстровані та проживають позивачі [PERSON] та [PERSON] , який являється інвалідом 2-ї групи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Згідно з приписами частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав, на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно з пунктами 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувана, а також у випадку, передбаченому пп. "в" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. За п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Водночас, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" законодавець визначив перелік підстав, за яких державний реєстратор, встановивши їх наявність, може прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав. Вказані норми визначають вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав. Згідно з п. 4, 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Основною метою, задля досягнення якої державним реєстратором речових прав на нерухоме майно здійснюються пошуки відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній частині, а також направляються запити до суб`єктів, що до 1 січня 2013 року здійснювали державну реєстрацію прав на паперових носіях, є встановлення наявності чи відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Тобто, у вказаній підставі для відмови йдеться не про наявність однакових певних ідентифікаторів у декількох об`єктів нерухомого майна, а саме про один і той же об`єкт нерухомого майна, щодо якого є суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами. У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема, встановлювалося, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно абзацу другого частини третьої статті 26 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Обов`язок суду скасовувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав (обтяжень) слід розуміти як обов`язок суду вирішити наявний спір про право. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи та положень абзаців другого та третього\~\~частини третьої статті 26 Закону задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами. Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у Постанові від\~30 серпня 2023 року у справі № 752/10924/19. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21) виснувала, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є правомірним та ефективним способом захисту, оскільки державний реєстратор одночасно з державною реєстрацією припинення права власності відповідача на відповідне нерухоме майно проводить державну реєстрацію набуття права власності на спірне нерухоме майно за позивачем. Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо застосування статті 26 Закону № 1952-IV, визначивши, що задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності (за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами). Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 464/4325/19 (провадження № 61-6100св23), від 13 березня 2024 року у справі № 201/8229/19 (провадження № 61-4952св23). У пункті 11.10 постанови від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 (провадження № 14-86цс22) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимогу про скасування державної реєстрації права власності за певних умов можна розглядати як вимогу про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, якщо саме ця реєстрація створює відповідні перешкоди. Такі ж висновки сформульовані й у постанові Великої Палати Верховного Суду\~від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18 (провадження № 14-209цс21), де вказано, що скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем на підставі судового рішення усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правомочності розпоряджатись своїм нерухомим майном. Вирішуючи спір,\~який виник\~між сторонами\~у справі,\~суд,\~дослідивши надані\~позивачами докази,\~дійшов висновку\~про наявність\~правових підстав\~для задоволення\~позову[PERSON] і [PERSON] , позаяк позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею: 127, 84 кв.м., житловою площею: 50,18 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2014816721244, номер відомостей про речове право: 35175389, що здійснена 22 січня 2020 року державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуником Василем Михайловичем на підставі його рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50799942 від 24 січня 2020 року, 13:29:25, та про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер: 2124482000:03:006:0133, площею 0,0393 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2094511521244, номер відомостей про речове право: 36771600, що здійснена 02 червня 2020 року державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області Данилич Нелею Василівною на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52538440 від 05 червня 2020 року, 11:34:20, є належним способом захисту порушених прав позивачів, а відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно створюють для позивачів перешкоди в реалізації правомочності власника на розпорядження цим нерухомим майном (користувача на користування і володіння нерухомим майном). Позивач [PERSON] як інвалід другої групи з дитинства звільнений від сплати судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та відповідача [PERSON] по 1\~211, 20 (Одній тисячі двісті одинадцять гривень 00 копійок) гривень з кожного на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved