Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

У лютому 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них народилась дитина: донька - [PERSON] , [INFO] . 30.07.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2008 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000,00 грн щомісяця і до повноліття. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 24.09.2024 складає 365235,48 грн. Відповідач не бере жодної участі у вихованні житини, не цікавиться її навчанням, успіхами та не забезпечує дитину матеріально. [PERSON] проживає з матір?ю та перебуває на її утриманні. На теперішній час [PERSON] навчається в Київському кооперативному інституті бізнесу і права на денній формі навчання за спеціальністю 181 харчові технології. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно од досягнення [PERSON] 23-х років, тобто до [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.0.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім?ї 16.06.2006, актовий запис № 1055. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві 22.12.2006, актовий запис № 1837. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 30.07.2009 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві 30.07.2009, актовий запис № 417. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2008 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000,00 грн з усіх його доходів, щомісяця починаючи з 26.03.2008 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 16.09.2008. Як вбачається з довідки головного державного виконавця Яблонської Д. ВП № 9413484 від 24.09.2024 про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на виконання виконавчого листа № 2-2855 від 10.09.2008, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 2000,00 грн на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , - загальний розмір заборгованості станом на 24.09.2024 становить 365235,48 грн. З договору № ЗКХ/з кл. (І) 2022 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою від 31.08.2022, укладеного між Київським кооперативним інститутом бізнесу і права та [PERSON] і [PERSON] , вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання з01.09.2022, освітньо-професійний ступінь: фаховий молодший бакалавр на спеціальності 181 харчові технології. Плата за надання освітньої послуги за весь строк навчання становить 56450,00 грн. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому, законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Досліджуючи такий критерій, як матеріальне становище платника аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатний, протилежного суду доказу не надано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання спільної доньки сторін, у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2025 році становить 3028,00 грн) щомісячно, починаючи з 04 лютого 2025 і до закінчення навчання, але не більше, чим до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до [INFO] . Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.

Outcome: approved