Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 16 квітня 2025 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі по тексту АТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 01 червня 2024 року між позивачем відповідачем, укладений кредитний договір ABH0CT155101717195837365, щодо надання останній кредиту в розмірі 10000.00 грн. строком на 35 місяців (тобто до 31 травня 2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.( далі по тексту Договір). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси у вигляді встановленого кредитного ліміту. Окрім вказаної Анкети-Заяви відповідачем підписано і паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інші умови використання. Паспорт підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНКУ». У цьому разі паспорт підписаний електронним підписом є його аналогом власноручного підпису. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, станом на 16 квітня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором становить 16191.66 грн., та складається з: 9868.54 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 5821.22 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 501.9 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею, в зв`язку з чим позивач просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 16191.66 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з`являлась, про місце, час та день розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 42, 46-47, 49, 52). Відзиви проти позову не надав. Поважної причини неявки суду не повідомила. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Судова повістка у відповідності до п. 2 ч.\~7\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 02 травня 2025 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання на 29 травня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами загального позовного провадження та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 42, 46-47, 49, 52). Відзиви проти позову не надав. Поважної причини неявки суду не повідомив, заяву про зміну місця проживання суду не надав. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою ( а.с. 46). Судова повістка у відповідності до п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 46-47). Повідомлення відповідача про розгляд справи відбувалось через оголошення на веб - сайті судової влади 29 травня 2025 року ( а.с. 52). За положеннями ст.ст. 13, 43 Цивільного процесуального\~кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. За приписами ст.\~128,\~131\~Цивільного процесуального\~кодексу України відповідач вважається, повідомленим про розгляд справи належним чином. Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За правилами ч.\~2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодекс України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заявою № б\\н від 29 травня 2018 року, засвідчено факт звернення [PERSON] до АТ «А-БАНКУ», підписання якої підтвердив згоду на те, що Анкета-Заява позичальника про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг (далі - Умови) у «А-БАНКУ» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір. Відповідно до виявленого бажання відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000,00 грн. Умовами кредитного договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії, пені та штрафів за користування кредитом. Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» (а.с.17). Згідно п. п. 2.1.2.1.11 та 2.1.4.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право у разі порушення Клієнтом цих Умов та правил, у разі виникнення простроченої заборгованості за карткою, заборгованості, що перевищує платіжний ліміт, овердрафта (за його наявності) або у разі виникнення ситуації, що може спричинити збиток для Банку або Клієнта (включаючи ризик несанкціонованого використання Картки), або порушення чинного законодавства призупинити або припинити дію Карток(-ки), а також уживати для цього усіх необхідних заходів аж до вилучення Карток(-ки). Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Клієнтом та / або Довіреною особою Клієнта зобов`язань за Договором. Згідно п. 2.1.4.6.9 Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків сплати Обов`язкового щомісячного платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми кредитної заборгованості (в т.ч. простроченої суми кредиту) з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок невнесення Обов`язкового щомісячного платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс обов`язковий щомісячний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. Як вбачається з паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», відповідач ознайомлений з умовами кредитування, правилами користування карткою, розміром відсотків, пені, тощо (а.с.10-14). Взяті на себе зобов`язання за договором № б\\н від 29 травня 2018 року позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, в порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Факт користування карткою та кредитними коштами відповідачем підтверджений випискою по картці та розрахунком по заборгованості (а.с.18-19). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14 червня 2024 року має заборгованість 93989.29 грн., яка складається з наступного: 63792,84 грн. - заборгованість за кредитом; 30196.45 грн. - заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - штрафи, в зв`язку з чим позивач просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 93989.29 грн. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено ,що суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~204\~Цивільного кодексу\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України. За правилами якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612\~Цивільного кодексу\~України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч.\~2\~ст.\~1050\~та ч.\~2\~ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 77-78 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною 6\~статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження існування вищевказаної суми заборгованості, позивачем подано до суду анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А -БАНКУ», паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка тощо, розрахунки загальної заборгованості, що відповідає погодженим сторонами умовам договору. Паспорт підписано відповідачем за допомагаю електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ«А-БАНКУ». У цьому разі паспорт підписаний електронним підписом є його аналогом власноручного підпису. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Також ст.\~8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» - юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного\~документа як\~доказу не\~може заперечуватися\~виключно на\~підставі того,\~що він\~має електронну\~форму. Позивач виконав свої зобов`язання за вищевказаним Договором та перерахував відповідачу [PERSON] на картковий рахунок, який зазначений ним у кредитному договорі, кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку, що між сторонами відбулось укладання вищевказаного Договору, на умовах, що визначені у ньому, а також отримання відповідачем [PERSON] на підставі вказаного договору кредитних коштів. При цьому, доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості за Договором позивачу АТ «А-БАНКУ» матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Також Суд звертає увагу, що вищевказані положення кредитного договору недійсними не визнавалися та факт їх не укладення не встановлювався, внаслідок чого в силу приписів ст.6, 627 Цивільного кодексу України, підписавши зазначений кредитний договір, додатки до цього договору, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), відповідач погодився із запропонованими позивачем АТ «А-БАНКУ». умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів, які нараховуються за користування кредитними коштами, строком їх нарахування та строком повернення. Протилежного відповідачем суду не надано , судом не встановлено. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу\~України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ч. 1\~ст.\~598\~Цивільного кодексу\~України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд також приймає до уваги те, що на момент укладення договору, сторін влаштовували його умови. Протилежного відповідачем суду не надано. Висновки суду. Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором та відсотки за його користування. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає судовий збір в розмірі 2422.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved