Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

12 травня 2025 року\~ до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Харук Ольги Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «ЮНІТ КАПІТАЛ», представник позивача Тараненко Артем Ігорович, до [PERSON] , представник відповідача адвокат Харук Ольга Сергіївна, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявник прохав провести розподіл судових витрат у справі, а саме щодо понесених\~\~\~ відповідачем\~\~\~ [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Ухвалою\~\~\~ Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд на 23.06.2025. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «ЮНІТ КАПІТАЛ», будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, клопотань до суду від нього\~ не надходило. Представник відповідача [PERSON] адвокат Харук Ольга Сергіївна подала заяву про проведення судового засідання без її участі та прохала задовольнити її заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат підлягає задоволенню. Суд установив, що рішенням суду від 09.05.2025 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «ЮНІТ КАПІТАЛ», представник позивача Тараненко Артем Ігорович, до [PERSON] , представник відповідача адвокат Харук Ольга Сергіївна, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Питання щодо відшкодування відповідачеві понесених ним витрат на правничу допомогу не було вирішено, оскільки 29 жовтня 2024 року представник відповідача подала клопотання про надання доказів про розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу в п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення (а. с.91-96 основної справи). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі статтіею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем [PERSON] , надано ордер, договір про надання правової допомоги без номеру від 21.10.2024 (а.с. 98 основної справи), акт про приймання-передачу юридичних послуг від 28.10.2024 (а.с. 99 основної справи), квитанцію № 2 від 20.10.2024 на суму 9000,00 грн\~\~ (а.с. 6). Зі вказаних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 9000,00\~ гривень. В остаточному розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката за договором про надання правової допомоги № б/н від 21.10.2024, представником відповідача адвокатом Харук О. С. зазначено, що вартість 1 години роботи адвоката розрахована, виходячи з 50% розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу станом на 01.01.2024, що складає 3028/100*50=1514 грн 00 коп., вартість 1 хвилини 25 грн 24 коп. Зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи 21.10.2024 р. тривалість 1 год.- вартість 1514 грн 00 коп. Ознайомлення з матеріалами справи, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах 22.10.2024 р. тривалість 1 год. 00 хв.- вартість 1514 грн 00 коп. Складання відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності 25.10.2024 року 4 години 6056 грн 00 коп. Витрачено часу 6 годин 00 хвилин Реальна вартість послуг складає 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп. 20.11.2024\~ Сторони по Договору підписали акт прийому передання наданих послуг, претензій одна до одної не надійшло. Фактично сплачено згідно з\~ квитанцією № 2 від 28.10.2024 р. - 9000,00 грн (дев`ять тисяч грн\~ 00 коп). За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій\~\~\~\~ постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу\~\~\~ свободи\~\~\~\~ договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України. У додатковій\~\~\~ постанові\~\~\~\~ Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не подавав клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Outcome: approved