Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач УСЗНА Немишлянського району ХМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача неправомірно отримані бюджетні кошти у розмірі 21057,54 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.06.2020 відповідач - [PERSON] , [INFO] , звернувся до позивача - Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, з заявою про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула право на пенсійну виплату та декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Механізм призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату регламентовано Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Відповідно до п. 6 Порядку тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - Допомога) призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку. Відповідно до п. 12 Порядку Допомога між іншого не призначається у разі, коли особа працює, провадить іншу діяльність, пов`язану з отриманням доходу. На підставі поданих Відповідачем документів Управлінням було призначено Допомогу з 12.04.2020 по 11.10.2020 з подальшим подовженням її виплати (копії рішень про призначення та розпорядження про продовження виплати додаються). У подальшому Позивачем було виявлено, що Відповідач у період з 08.01.2020 по 31.07.2020 працював прибиральником у ЖК «Лосєво-15» та отримував дохід, отже на момент звернення до Управління (25.06.2020) у Відповідача було відсутнє право на призначення Допомоги. Відповідач у Заяві та Декларації від 25.06.2020 вказав, що не працює та доходів не має, тобто ним було подано до Управління недостовірні дані, що у свою чергу призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів. Згідно з інформацією Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплата бюджетних коштів за період з 12.04.2020 по 31.07.2021 складає 21057,54 грн. У добровільному порядку надміру виплачені бюджетні кошти Відповідачем не повернуто. Ухвалою суду від 25.02.2025 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - Самойленка П.С., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про задоволення позовних вимог, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечують. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, пояснив суду, що у 2020 року він звертався до УПСЗН з заявою про отримання допомоги, так як пенсію йому не призначили. Він отримував допомогу від УПСЗН, про те що він працював не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями) обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, Європейський суд з прав людини у пунктах 39 - 41 свого Рішення від 08.11.2005 року у справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано як порушення частини 1 статті 6 Конвенції. Так, судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] , [INFO] , від 25.06.2020 року позивачем було призначено тимчасову державну соціальну допомогу відповідачу, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Згідно з рішенням позивача від 03.07.2020 року розмір допомоги у період з 12.04.2020 по 30.06.2020 року становив 1638,00 грн. та за період з 01.07.2020 по 11.10.2020 сума допомоги становить 1712,00 грн. щомісяця. Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату для призначення тимчасової допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098 (далі Порядок), визначає механізм призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім м. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу (п. 2 Порядку) Контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів(п.23,станом на 03.07.20 ). Для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення, встановлені законодавством документи, зокрема заяву та декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Форми заяви та декларації про доходи та майновий стан затверджуються Мінсоцполітики в установленому порядку (п. 5) Відповідно до п. 6 Порядку тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - Допомога) призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку. Відповідно до п. 12 Порядку Допомога не призначається у разі, коли: середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особа одержує пенсію або державну соціальну допомогу, що призначається відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" або "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю"; особа або члени її сім`ї протягом 12 місяців перед зверненням за наданням тимчасової допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, іншого транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, іншого транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово- комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень; особа працює, провадить іншу діяльність, пов`язану з отриманням доходу; за результатами вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виявлено, що особа має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здавання в найм або в оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім`ї працюють без оформлення трудових відносин в установленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажних машин, мікроавтобусів тощо); у власності особи або членів її сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм). Як зазначалося раніше, [PERSON] звертався 25.06.2020 року із заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, разом з якою подавалась відповідна декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням всіх видів соціальної допомоги. У своїй заяві [PERSON] засвідчив підписом, що він усвідомлює та його попереджено, що надані ним відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, будуть перевірені згідно чинного законодавства України. Його повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, він зобов`язується повідомити орган праці та соціального захисту населення. У поданій відповідачем Декларації від 25.06.2020 року між іншого було зазначено, що він доходів не має. Відповідно до Розпоряджень на перерахунок державної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, і державної соціальної допомоги на догляд з 12.10.2020 по 31.07.2021 р., [PERSON] установлено розмір допомоги 1712,00 грн. Відповідно до повідомлення ЖК «Лосєво-15» від 01.12.2023 року, [PERSON] , працював прибиральником у ЖК «Лосєво-15» з 08.01.2020 по 31.07.2020 рік. Отже відповідач право на отримання допомоги у період з квітня 2020 по 31.07.2020 року відповідач не мав. Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, який здійснює нарахування і виплату допомог, розраховано переплату бюджетних коштів [PERSON] , яка склала за період з 12.04.2020 по 31.07.2020 - 21057,54 грн. Управління направило на адресу [PERSON] повідомлення про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Управління надміру виплачені кошти за період з 12.04.2020 по 31.07.2020 р. у розмірі 21057,54 грн. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У п. 16 Порядку визначено, що виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється: якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти. Відповідно до п. 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Отже, будучи обізнаним про необхідність повідомлення органів праці та соціального захисту населення відомостей про працевлаштування, відповідач при звернення за призначенням тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, не повідомив, що він працює прибиральником в ЖК «Лосєво-15». Таким чином, відповідач не вказав відомості, які впливають на право отримання ним тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, що свідчить про його недобросовісність. Положеннями статей 1212,1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, відповідно до п. 2 Постанови № 264 орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем допомоги самостійно або за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги, за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved