Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

представник акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - Денис Бойченко 13.03.2023 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 123\~154,05 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між позивачем та відповідачем був 03.03.2020 було кредитний договір №1001565812202, на підставі якого [PERSON] видано кредит у сумі 77000 грн. Позивачем виконано зобов`язання за договором в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. Однак, в порушення вищевказаних вимог, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Внаслідок порушення умов кредитного договору у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 123154,05 грн. Відтак, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати по сплаті судового збору. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 13.03.2023, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Самсіна М.Л.. 16.06.2023 представник відповідача [PERSON] , адвокат Поронюк І.Б. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що така не є необґрунтованою та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачем не вжито заходів досудового врегулювання спору, не долучено копії меморіального ордеру, надані позивачем розрахунки заборгованості не відповідають заявленим позовним вимогам, при укладенні договору відповідача не було ознайомлено із Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з «12» червня 2019 року), крім того така відсутня на офіційному сайті pumb.ua вважає нарахування комісії за договором незаконною, оскільки незрозуміло за які послуги банку така стягується. Просив відмовити у задоволенні позову. 13.07.202023 представником АТ «ПУМБ» Кущ Я.В. подано до суду відповідь на відзив [PERSON] на позовну заяву АТ «ПУМБ», в якій вона зазначила, що банк повністю не погоджується з викладеними у відзиві доводами. Зазначила, що проведення досудового врегулювання (направлення претензії та/або вимоги) не є обов`язковою умовою, відсутність якої перешкоджає банку захистити свої порушені права шляхом подання позову до суду. Кредит банком відповідачу був наданий, а договір укладений шляхом підписання заяви, яка містить усі суттєві умови притаманні кредитному договору. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який йому було надано попередньо в якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Підписанням Паспорту споживчого кредиту та заяви, відповідач підтвердив укладення кредитного договору. Факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі 77000,00 грн. підтверджується меморіальним ордером, заявою, паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку. Зазначила, що Договір комплексного банківського обслуговування є публічною частиною договору, яка розміщена та оприлюднена на офіційному веб-сайті банку pumb.ua, до якої приєднався відповідач, підписавши заяву, яка є індивідуальною частиною договору. Законодавство не вимагає підпису клієнта на публічній частині договору, таким чином вимоги для укладення договору банком виконано відповідно до чинного законодавства. Вважає, що вимога про стягнення комісії є законною, оскільки передбачена Законом України «Про споживче кредитування» та нормативними актами Національного банку України. Додала, що укладений між банком та відповідачем договір відповідає усім умовам, які передбачені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», відповідач від договору не відмовився протягом 14 календарних дні з моменту його укладення, жодних заперечень щодо його змісту не висловив, що свідчить про його згоду з умовами договору, а тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 справа передана судді Костюк У.І.. Ухвалою суду від 12.02.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. 27.02.2025 представник відповідача [PERSON] , адвокат Поронюк І.Б. через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві від 16.06.2023. Ухвалою суду від 24.03.2025 витребувано від АТ «ПУМБ» для огляду оригінали паспорта споживчого кредиту (Інформація, яка надається до укладення договору про споживчий кредит); заяви № 1001565812202 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з «12» червня 2019 року), що затверджена Рішенням правління АТ «ПУМБ», протокол № 760 від «11» червня 2019 року; платіжної інструкції № TR.41368256.72300.8810 від 03.03.2020; виписки з банківського рахунку № [NUMBER] або інший документ, що підтверджує отримання (зарахування) кредитних коштів по договору № 1001565812202 [PERSON] на банківський рахунок № [NUMBER] . 14.05.2025 на виконання ухвали суду від 24.03.2025 Банком надано суду оригінал паспорта споживчого кредиту, оригінал заяви № 1001565812202 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копію Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з «12» червня 2019 року), що затверджена Рішенням правління АТ «ПУМБ», протокол № 760 від «11» червня 2019 року, копію платіжної інструкції № TR.41368256.72300.8810 від 03.03.2020, копію виписки з банківського рахунку № [NUMBER] по договору № 1001565812202 [PERSON] .. 09.06.2025 представник відповідача [PERSON] , адвокат Поронюк І.Б. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення у справі, в яких зокрема зазначив, що банком не надано усіх оригіналів документів, які витребовував суд, а банківська виписка не містить усіх обов`язкових реквізитів та підписана особою, яка не має на це повноважень. З доданої копії платіжної інструкції, не вбачається ким її підписано. Крім того копія платіжної інструкції та копія виписки частково викладені іноземною мовою, не містять перекладу на українську мову, тому не є належними доказами у справі. У задоволенні позову просив відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Поронюк І.Б., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проти задоволення позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.03.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір на підставі якого, відповідачу надано 77000,00 грн. на загальні споживчі цілі, що підтверджується підписаною сторонами Заявою № 1001565812202 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та паспортом споживчого кредиту. Згідно паспорта споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, сума/ліміт кредиту\~77000,00 грн.; строк кредитування - 36 місяців; процентна ставка, відсотків річних 0,01%; тип процентної ставки - фіксована; щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,99 %, яка нараховується щомісячно, від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) \~187614,49 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 98,8884%. Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит підписаний особистим підписом відповідача [PERSON] 03.03.2020 (а.с. 7, а.с. 133) До заяви представник позивача додав публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з «12» червня 2019 р.), що затверджені Рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №760 від «11» червня 2019 р.( а.с. 8-13, а.с. 137-174). Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb/ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку). Заява підписана особистим підписом відповідача [PERSON] 03.03.2020 (а.с. 6, а.с. 136). Відповідно до платіжної інструкції № TR.41368256.72300.8810 від 03.03.2020 АТ «ПУМБ» перерахувало кредитні кошти у розмірі 77000,00 грн. за позикою [PERSON] за договором №1001565812202 від 03.03.2020 (а.с. 6, а.с. 134). Згідно розрахунку заборгованості перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1001565812202 від 03.03.2020 станом на 17.01.2023, сума боргу становить 123154,07 грн., яка складається з: заборгованості по сумі кредиту 75000,64 грн., заборгованість за відсотками 20,73 грн.; заборгованість за комісією 48132,70 грн /а.с.16-18/. Виписка з особового рахунку № [NUMBER] .UAН [PERSON] про рух коштів починаючи з 03.03.2020 по 17.01.2023 містить інформацію про надання кредитних коштів за договором №1001565812202 від 03.03.2020 у розмірі 77000,00 грн. та інформацію про часткове погашення відповідачем заборгованості (а.с. 20, а.с. 135). Із письмової вимоги (повідомлення) відомо, що банком відповідачу направлявся лист з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 123154,07 грн., факт скерування даного листа відповідачу підтверджується списком рекомендованих листів (а.с.14-15). Позивач АТ «ПУМБ» звертаючись до суду вказує, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 17.01.2023 утворилася заборгованість, що становить 123154,05 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відтак в ході судового розгляду судом встановлений факт укладення між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитного договору, за яким банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, зокрема відповідач отримав кошти за договором кредиту, однак не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором. Разом з тим, представник відповідача у поданому відзиві ставив під сумнів розрахунок заборгованості за кредитом, оскільки, надані позивачем розрахунки заборгованості не відповідають заявленим позовним вимогам. Так, судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості, в частині нарахування заборгованості за сумою кредиту, яка становить 75000,64 грн. та заборгованості за відсотками, яка становить 20,73 грн., щодо відповідності такого заявленим позовним вимогам та встановлено розбіжності у заявлених сумах. За перерахунком суду, заборгованість за сумою кредиту за період 04.04.2020 по 03.03.2023 становить 74861,22 грн., а заборгованість за відсотками за період 04.04.2020 по 03.01.2023 становить 19,36 грн. Також, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо неправомірності нарахування комісії за договором. Так, на переконання суду, вимога банку щодо стягнення заборгованості за комісією, як складової заборгованості за кредитним договором №1001565812202 від 03.03.2020 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. При визначенні підстав та порядку нарахування комісії, потрібно керуватися положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», якими кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на зміст приписів частин 1 та 2\~статті 228 ЦК України\~умова кредитного договору про додаткову сплату позичальником на користь кредитора під час надання кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. Вказаний платіж є платою за послугу банку, вимагати придбання якої забороняла частина 3 статті 55\~Закону України «Про банки та банківську діяльність». Тому така умова договору порушує публічний порядок. За змістом заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, наданим розрахунком і банківською випискою, вбачається, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення комісії як щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, яке узгоджено з відповідачем згідно із встановленими тарифами. Тобто АТ «ПУМБ» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальника, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальника. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16, та висновками Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року, зроблених під час розгляду справи 666/4957/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року при розгляді справи №363/1834/17, де визначено, що комісія, яка нараховується банком є послугою з обслуговування кредиту, а тому не підлягає стягненню на користь кредитора при наданні позичальнику коштів на придбання споживчої продукції. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Укладеним між сторонами кредитним договором встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99% без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3,99 %, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 48132,70 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Отже, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ «ПУМБ», є частково обґрунтованим і сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 74880,78 грн., з яких: 74861,22 грн. - заборгованість за кредитом; 19,36 грн. - заборгованість за процентами. В ході судового розгляду судом встановлено, що 03.03.2020 між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1001565812202. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він погоджується з усіма його істотними умовами. Так, судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін був відповідач [PERSON] , згідно якого останній отримав грошові кошти у сумі 77000,00 грн.. Позивачем АТ «ПУМБ» зобов`язання згідно укладеного договору були виконані. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, заборгованість не погасив, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 74880,78 грн., з яких: 74861,22 грн. - заборгованість за кредитом; 19,36 грн. - заборгованість за процентами. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, викладені ним у відзиві та додаткових поясненнях у справі, щодо недоведеності фактичного надання АТ «ПУМБ» кредитних коштів відповідачу, оскільки відповідачем самостійно вказано у Заяві на приєднання до кредитного договору реквізити карткового рахунку для здійснення Банком переказу кредитних коштів, про що свідчить його підпис у вказаній Заяві, водночас як, згідно з пунктами 5.2, 5.4 Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» споживчий кредит надається шляхом перерахування Банком суми споживчого кредиту відповідно до зазначених Клієнтом в Заяві на приєднання до договору реквізитів/призначення; датою надання споживчого кредиту є дата списання коштів у сумі споживчого кредиту з позичкового рахунку, який відкривається Банком для обліку операції з надання Клієнту споживчого кредиту, що підтверджується саме платіжною інструкцією № TR.41368256.72300.8810 від 03.03.2020 та випискою про рух коштів по рахунку [PERSON] , з якої видно, що він отримав кредитні кошти та здійснював часткове погашення заборгованості. Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, викладені ним у відзиві, щодо неотримання відповідачем письмової вимоги (повідомлення) про дострокове повернення відповідачем заборгованості за кредитним договором, оскільки, відповідно до вимог абзаців 2-4 пункту 8.10 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» будь-які повідомлення та (або документи), які надаються Банком Клієнту та надсилаються йому поштою за місцем проживання Клієнта, вважаються наданими Клієнту належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом, та, зокрема, сторони погодились, що вказані повідомлення вважають отриманими Клієнтом через відділення поштового зв`язку на сьомий день з дня реєстрації Банком рекомендованого листа. Інші доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях у справі, висновків суду не спростовують. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений та судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1631,87 грн. (60,80%).

Outcome: partial