Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач Великоберезовицька селищна рада звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради про відібрання дітей від батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог позивач вказав, що органом опіки і піклування Великоберезовицької селищної ради розглянуто рішення комісії з питань захисту прав дитини від 13.03.2024 року № 13, яка вважає за доцільне відібрання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] від\~батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. [PERSON] разом із своїми малолітніми дітьми проживають та зареєстровані на території Петриківського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради з кінця жовтня 2023 року, за адресою: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщені особи. Мати дітей [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Зазначає, що 12.03.2024 року у службу у справах дітей Великоберезовицької селищної ради поступило усне повідомлення про те, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , втекли від тата, у зв?язку із вчиненням ним психологічного насилля над ними, та вчиненням фізичного насилля щодо старшої дочки [PERSON] . Про даний випадок служба повідомила інспектора Ювенальної превенції Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Ратушного А.П. Дітей було направлено до КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради. Інспектором Ювенальної превенції Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Ратушним А.П. складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, де заходом протидії домашньому насильству є заборона в будь -який спосіб контактувати з постраждалими особами строком на 10 діб до 23 березня 2024 року. Вказує, що 12 березня 2024 року [PERSON] 12.03.2024 року у нетверезому стані прийшов до Петриківської гімназії, в якій навчаються його діти. Вимагав, щоб йому з уроків викликали дочок. Діти не хотіли з батьком спілкуватися, оскільки він був у нетверезому стані. Поводив себе агресивно, на зауваження вчителів не реагував. Це змусило педагогів звернутися до Петриківського старостонського округу та поліції. 12.03.2024 року службою у справах дітей Великоберезовицької селищної ради із малолітніми дітьми [PERSON] , та [PERSON] , проведено бесіду, у ході якої встановлено, що вони бояться свого батька, коли він приходить додому у нетверезому стані. Зазначили, що батько вживає алкоголь, б?є їх, через що їм неодноразово приходилось йти з дому. Позивач вважає, що у сім?ї [PERSON] склалася небезпечна ситуація для дітей, їх життя та здоров?я. Службою налагоджено телефонний зв?язок із дідусем по лінії батька, [PERSON] , [INFO] , який проживає у м. Харків, та повідомлено про ситуацію, 13.03.2024 року у службу у справах дітей Великоберезовицької селищної ради надійшло повідомлення від ГУНП про те, що 12.03.2024 року близько 17:00 год виявлено та задокументовано факт вчинення домашного насильства психологічного та фізичного характеру, [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого даних дітей вилучено та поміщено в КНП «Тернопільська обласна комунальна лікарня» Тернопільської обласної ради. Відповідно до повідомлення КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, Єлизавету, з її слів, побив батько, дитину оглянуто черговим лікарем-педіатром, лікарем хірургом та госпіталізовано в хірургічне дитяче відділення. Дівчинка проходить обстеження. Попередній діагноз: «Забій м?яких тканин та підшкірна гематома ділянки лівого плечового суглобу». 13.03.2024 року службою у справах дітей Великоберезовицької селищної ради спільно із членами комісії здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , з метою перевірки умов проживання дітей та проведення профілактичної бесіди з батьком. У ході візиту батько відмовився надавати комісії доступ до помешкання. Вигляд його був схожий на стан алкогольного сп?яніння, від нього було чути запах алкоголю, він відмовився надавати будь-яку інформацію стосовно дітей. [PERSON] повідомлено та запрошено на позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини Великоберезовицької селищної ради, заплановане на 13.03.2024, щодо доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від нього без позбавлення його батьківських прав. 13.03.2024 року проведено позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини Великоберезовицької селищної ради, на якому прийнято рішення щодо доцільності відібрання дітей від батька [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав. На засідання комісії батько не з`явився. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов та: - відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав; - передати малолітніх дітей органу опіки і піклування Великоберезовицької селищної ради для вирішення питання про влаштування; - стягнути з відповідача на малолітніх дітей аліменти не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у твердій грошовій сумі по 1598 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред?явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року відкрито провадження у справі, призначеного розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.04.2024 відповідач подав відзив на позов. Вказав, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Обставини, зазначені в позові не відповідають дійсності, та стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази на їх підтвердження. Також вказує, що жодної розмови з інспектором Ювенальної служби превенції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ратушним А.П. з відповідачем не було. Засідання комісії відбулось за 15 хвилин до початку засідання, а тому є сумніви, що таке засідання відбулось, оскільки члени комісії перебували за адресою його проживання. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2024 року призначено проведення процедури врегулювання спору за участю судді у справі, протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали. Провадження у справі зупинене. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року поновлено провадження у справі. Справу передано для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 серпня 2024 року цивільну спрву прийнято до свого провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив та просив відмовити. Пояснив, що визнає та усвідомлює протиправність своєї поведінки, яка мала місце 12 березня 2024 року. Пообіцяв у майбутньому такого більше не допускати. Зазначив, що дата ситуація мала місце лише один раз, внаслідок складних життєвих обставин, таких як війна, вимушене залишення постійного місця проживання в м.Харків, смерть дружини тощо. Ствердив, що любить своїх дітей, приймає участь у їх вихованні та утриманні. Категорично заперечує щодо позову та вважає, що відібрання дітей лише негативно вплине на їх психоемоційний стан. [PERSON] та його адвокат Скиба В.М. заперечили позовні вимоги. Вважають, що будь- якої небезпеки для життя та здоров`я дітей, їх морального виховання, зі сторони батька не має. Навпаки, задоволення позову буде суперечити якнайкращим інтересам дітей. Представник Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради Кондаурова Н.М. в судовому засіданні пояснила, що на даний час діти разом з дідусем та бабусею проживанню в м.Кам`янець-Подільськ, будь-яких скарг від дітей, сусідів не надходило. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2014 року. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 червня 2023 року. [PERSON] разом з дочками [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, які зареєстровані в [ADDRESS] . Фактичне місце проживання [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 13.11.2023 про взяття на облік ВПО ( а.с. 14-16). Відповідно до характеристики, наданої Петриківською гімназією Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області №20 від 13.03.2024, [PERSON] навчається у Петриківській гімназії з 31 жовтня 2023 року. Зарекомендувала себе як доброзичлива, врівноважена учениця. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Добре запам?ятовує учбовий матеріал. Виявляє творче мислення. Має здібності до вивчення предметів художньо-естетичного циклу та математики. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. На уроках не завжди уважна, відволікається на сторонні справи. Часто не виконує домашнє завдання або виконує неякісно. До виконання громадських доручень ставиться недбало. Весела, товариська, має багато друзів у класі. Конфліктів з однокласниками та вчителями школи не мала. Правила поведінки не завжди свідомо виконує, на уроки часто запізнюється, але школу без поважних причин не пропускає. Старається брати участь у заходах класу. [PERSON] проживає з батьком. Він цікавиться навчанням дитини. За період навчання у гімназії з боку батька не було проявів агресії стосовно дитини. Як слідує з характеристики, наданої Петриківською гімназією Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області №21 від 13.03.2024, [PERSON] за період навчання (31.10.2023 - 13.03.2024 рр.) у Петриківській гімназії зарекомендувала себе здібною ученицею. До навчання ставиться сумлінно, володіє навчальним матеріалом на високому та достатньому рівнях. Любить літературу та мистецтво. Під час навчання в школі виявила активність у громадській та суспільно-корисній роботі. Серед однокласників користується авторитетом. До школи приходила охайна, акуратно вдягнена, на уроки не запізнювалася. [PERSON] проживає з батьком. Він цікавиться навчанням дитини. За період навчання у гімназії з боку батька не було проявів агресії стосовно дитини. Згідно довідки-характеристики Петриківського старостинського округу с.Петриків Тернопільського району за №224 від 13.03.2024, за час проживання в с. Петриків за [PERSON] зауважень зі сторони старостинського округу з приводу поведінки не мав. Скарг від сусідів та жителів села до Петриківського старостинського округу не поступало, порушення громадського порядку не виявлено. 12.03.2024 надійшла скарга від дітей про те, що [PERSON] , в стані схожому на алкогольне сп`яніння, здійснив домашнє насилля щодо дочок [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого діти були вилучені працівниками поліції і доставлені у КНП «Тернопільська обласна клінічна дитяча лікарня» Тернопільської обласної ради. 13.03.2024 було здійснено виїзд до помешкання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У ході візиту [PERSON] відмовився впускати комісію у помешкання та надавати інформацію про дітей. Згідно акту обстеження умов проживання від 13.03.2024, обстежити умови проживання не вдалось. Відповідно до висновків оцінки потреб сім`ї, соціальна картка [PERSON] та [PERSON] , за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що наявні СЖО. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є те, що батько [PERSON] спричинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своїх малолітніх дочок, внаслідок чого дівчата втекли дому. Стосовно [PERSON] 13 березня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312349, яким йому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 13.03.2024 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 330903 від 13.03.2024 строком на 10 діб, в якому кривдником зазначено [PERSON] . Згідно повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення №245-01/11 від 13.03.2024, інформацію отримано від дитини [PERSON] . Зміст повідомлення: 12.03.2024 близько 18:00 год у супроводі патрульної поліції до КНП «ТОДКЛ» ТОР разом із молодшою сестрою [PERSON] із Березовицької селищної ради доставлено [PERSON] , яку з її слів, побив батько [PERSON] . Як слідує з повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення №246-01/11 від 13.03.2024, інформацію отримано від дитини [PERSON] . Зміст повідомлення: 12.03.2024 близько 18:00 год у супроводі патрульної поліції до КНП «ТОДКЛ» ТОР разом із старшою сестрою [PERSON] із Березовицької селищної ради доставлено [PERSON] , відносно якої було вчинено домашнє насилля батьком [PERSON] . Згідно довідки №1249, виданої у травмпункті КНП «ТОДКЛ» ТОР, діагноз [PERSON] : забій, синець ділянка лівого плечового суглобу. Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] та [PERSON] зроблено висновки, що рівень безпеки дітей є дуже небезпечним, та потребує негайного відібрання дітей у батьків, інших законних представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною. 13.03.2024 року проведено позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини Великоберезовицької селищної ради, на якому прийнято рішення щодо доцільності відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] від батька [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав. На засідання комісії батько не з?явився. Рішенням №13 від 13.03.2024 про доцільність відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] у батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав Комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради вирішила: - вважати доцільне за негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від батька; - службі у справах дітей Великоберезозицької селищної ради підготувати: 1) проєкт рішення виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради про відібрання дітей у батька без позбавлення йсго батьківських прав; 2) проєкт висновку органу опіки і піклування Великоберезовицької селищної ради про відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав; - службі у справах дітей Великоберезовицької селищної ради здійснити заходи щодо тимчасового влаштування, малолітніх дітей. Наказом №09-од від 13.03.2024, дітей [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей Великоберезовицької селищної ради, які опинились у складних життєвих обставинах. Як вбачається з довідки про проведення бесіди з дитиною [PERSON] , у ході бесіди встановлено, що 12.03.2024 її батько [PERSON] вживав алкоголь. Прийшов у школу в нетверезому стані, поводив себе агресивно. Повернувшись додому, батько поводився себе агресивно, ображав нецензурною лайкою, а також вдарив її, у зв`язку з чим вони втекли з дому. Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради від 13.03.2024 №117, органом опіки і піклування Великоберезовицької селищної ради вважає за доцільне відібрання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до наказу №11-од від 15.03.2024, передано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] дідусеві [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , для тимчасового перебування в сім`ї до вирішення питання влаштування дитини згідно з чинним законодавством. Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] на даний час проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідками про взяття на облік ВПО за №6821-5003297159 від 22.05.2024 та №6821-5003297154 від 22.05.2024. Згідно акту обстеження умов проживання від 07.05.2025 за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час обстеження умов проживання у квартирі перебували всі члени сім`ї. Зі слів [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] з понеділка до п`ятниці проживають та навчаються у Кам`янець-Подільський спеціальній школі Хмельницької обласної ради, у вихідні дні вдома. Встановлено, що діти забезпеченні сезонним одягом та взуттям, засобами гігієни та предметами побуту відповідно до віку та потреб. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, думку дітей, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В силу вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу вимог ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 155 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 25 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В силу вимог пунктів 25 частини 1 статті 164 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо: мати, батько ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будьяких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до вимог статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будьякого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: поперше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; подруге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Відтак, основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будьякі види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Основні підстави для відібрання дитини, передбачені вимогами ч. 1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у ч. 1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дитини, однак, вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи. За змістом ст. ст.\~151,\~163 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у службі у справах дітей Великоберезовицької селищної ради, які опинились у складних життєвих обставинах, а саме вчинення домашнього насильства батьком щодо дочок. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що проживання дітей із їхнім батьком [PERSON] є небезпечним для їхнього життя, здоров`я або морального виховання. Позивачем не доведено фактів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, як того вимагають положення ст. 150, 164 Сімейного кодексу України. Встановлено, що на даний час діти проживають із дідом та бабою за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні були заслухані діти [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] пояснила, що любить батька та бажає проживати разом з ним. Між ними хороші та добрі відносини, батько піклується про них, здійснює догляд та утримання. [PERSON] пояснила, що любить батька, який піклується та дбає про них. Однак, бажає залишитись проживати разом з дідом та бабою. 24 червня 2025 року до суду надійшла заява від [PERSON] , написаною нею у присутності представника Служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради, про що підтвердила у судовому засіданні представник Служби [PERSON] , в якій [PERSON] повідомила, що їй виповнилось 14 років, в неї із батьком добрі відносини та у подальшому проживати бажає тільки з ним, а тому заперечує щодо відібрання її від батька. Батько [PERSON] був присутній на кожному судовому засіданні, позов заперечував. Пояснив, що визнає та усвідомлює свою неприпустиму, протиправну поведінку щодо дітей 12 березня 2024 року, яка була вперше та зумовлена певними життєвими обставинами. Зазначив, що будь-яких неправомірних дій щодо дітей ніколи не вчиняв. Любить їх, працює, займається їх вихованням та утриманням, в якому йому допомагають дід та баба. Аналогічні пояснення щодо відповідача та обставин справи надав в судовому засіданні [PERSON] , який є батьком відповідача. Як встановлено в суді, [PERSON] працевлаштувався та працює, отримує заробітну плату, шкодує про вчинене. Відповідно до характеристик, виданих навчальним закладом щодо дітей та щодо батька за місце проживання, [PERSON] як батько цікавиться навчанням дітей, проявів агресії з його боку стосовно дітей не було, діти приходили на навчання охайні, акуратно вдягнені, на уроки не запізнювались. Судом не встановлено тих обставин, що діти бояться батька та не бажають повертатись до нього. Навпаки, такі обставини спростовуються поясненнями дітей наданими в судовому засіданні. Діти висловили своє бажання проживати з батьком. Вказана обставина додатково підтверджує відсутність загрози їхньому життю, здоров`ю або моральному розвитку з боку батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Представник служби у справ дітей Кам`янець-Подільської міської ради, де на даний час проживають діти, пояснив, що будь-яких скарг щодо даної сім`ї, як і від дітей до Служби не надходило. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та наявні у справі докази в їх сукупності, час що минув від події 12 березня 2024 року, яка стала підставою для подання такого позову, відсутність за вказаний період будь-яких неправомірних дій зі сторони відповідача, суд доходить висновку, що на даний, на підставі наявних у справі доказів, не встановлено підстав для задоволення позову про відібрання дітей від батька без позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що відібрання дітей від батька буде суперечити їх інтересах, потребам, адже проживання дітей в сім`ї є найкращим для їх виховання та розвитку. Суд виходить з того, що найкращим для малолітніх дітей є їх проживання в рідній сім`ї, і більш того, відібрання дітей у батька при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дітей. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Порівнюючи вагомість тих обставин, на які як на підставу для відібрання дітей посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання, враховуючи особу і поведінку відповідача, а також враховуючи, що відібрання дітей від батька може бути застосовано лише як крайня міра, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, то при наданих доказах і при вставлених судом конкретних обставинах, суд не вбачає підстав для відібрання у [PERSON] дітей [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, на даний час та вважає, що таке відібрання не відповідатиме інтересам дітей, на підставі чого відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відібрання дітей у батька, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від попередньої вимоги, у задоволенні якої було відмовлено.

Outcome: dismissed