Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У січні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути [PERSON] понесені витрати з виплати страхового відшкодування та проведення експертного дослідження в розмірі 53878,42 грн., витрати зі сплати судового збору 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 12 квітня 2023 року в місті Києві на перехрестті вул. Ушинського та В.Гетьмана, [PERSON] керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Tayota Yaris», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 05 липня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія наземного транспортного засобу [PERSON] на час ДТП застрахована не була. Власник автомобіля «Tayota Yaris», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до МТСУ зі заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до звіту №20223 від 01 травня 2023 року становить 56275,26 грн. Посилаючись на положення ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, які виплачені потерпілому 02 серпня 2023 року в розмірі 51678,42 грн., витрати за проведення експертного дослідження - 2200,00 грн.та судові витрати зі сплати судового збору. -3028, 00 грн. На підставі протоколу передачі судової справи 13 січня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи на 26 лютого 2025 року. Неодноразово за клопотанням сторони відповідача розгляд справи відкладено. В судове засідання 18 червня 2025 року представник позивача не з`явився, повідомлявся судом належним чином. В позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника. За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 26 травня 2025 року витребувано матеріали справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 18 червня 2025 року заперечував проти задоволення позову. Вважав, що розмір завданих збитків є значно завищеним та автомобіль не мав значних пошкоджень. За клопотанням відповідача в судовому засіданні надав пояснення свідок [PERSON] , який пояснив, що був під час ДТП в автомобілі разом із [PERSON] їхали з роботи. Пошкодження були на «Tayota Yaris» незначні. Вислухавши пояснення відповідача та свідка, дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог МТСБУ, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 05 липня 2023 року судом встановлено, що 12 квітня 2023 року в місті Києві на перехрестті вул. Ушинського та В.Гетьмана, [PERSON] керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Tayota Yaris», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чинного на дату пригоди. Власник транспортного засобу «Tayota Yaris», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до МТСУ зі заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка трапилась 12 квітня 2023 року. Згідно звіту № 2023_05_01_91937_zvit від 01 травня 2023 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, проведеного на замовлення МТСБУ, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Tayota Yaris», державний номерний знак [NUMBER] , становить 56275,26 грн., з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріалів 4596,84 грн. Відповідно до наказу від 30 липня 2023 року та платіжної інструкції № 973904 від 02 серпня 2023 року МТСБУ здійснило виплату на користь [PERSON] у відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди 51678,42 грн. Крім того, відповідно до платіжної інструкції № 973826 від 31 липня 2023 року та акту виконаних робіт від 17 квітня 2023 року МТСБУ сплатило за послуги аваркома (експерта) у розмірі 2200,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що він відноситься до осіб визначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «а» підпункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі досліджених доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність МТСБУ заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення 51678,42 грн. виплаченого страхового відшкодування та 2200,00 грн. витрат на послуги аварійного комісара, а тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Заперечення сторони відповідача щодо обсягу завданих збитків та наявних ушкоджень транспортного засобу, суд вважає такими, що спростовуються досліджую схемою ДТП з матеріалів адміністративної справи, в якій зазначені працівниками поліції видимі ушкодження «Tayota Yaris», державний номерний знак [NUMBER] :передня ліва та задня ліва дверцята, ЛФП заднього лівого крила та заднього бамперу з лівої сторони. Що відповідає характеру пошкоджень та переліку складових КТЗ, визначеного у звіті про оцінку вартості заподіяних збитків (а.с.14). Клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи для визначення розміру завданих збитків сторона відповідача не заявляла. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на ухвалення судом рішення на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь МТСБУ понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved