Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1995 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сімейне життя між сторонами почало поступово погіршуватись через відсутність взаєморозуміння, відсутність спільних інтересів. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спілкування між сторонами стало напруженим, що, в кінцевому результаті, призвело до того, що шлюбні відносини між сторонами припиненні. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 22.10.1995 року відділом запису актів громадянського стану Ковельського міськвиконкому Волинської області, запис за № 473. Крім цього, просить після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав до суду клопотання, згідно якого позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22.10.1995 року відділом запису актів громадянського стану Ковельського міськвиконкому Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 22.10.1995 року, запис за № 473. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.

Outcome: approved