Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

02 квітня 2025 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовну заяву\~мотивує тим, що 06 вересня 2002 року між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що у встановленому законом порядку Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, Україна зроблено відповідний актовий запис за № 622 та видано свідоцтво про шлюб. Зазначає, що після укладення шлюбу сторони проживали разом, однак після певного періоду часу почали проживати окремо. Мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного, спільне господарство разом не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме законним інтересам позивача. Просить суд не надавати строк для примирення. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Частиною 1 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 15 квітня 2025 року. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, Україна, про що 06 вересня 2002 року складено відповідний актовий запис за № 622 (а. с. 4). Подружжя має спільну дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Україна від 11 квітня 2008 року (а. с. 5). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивач не має наміру, наполягає на розлученні та просить не надавати строк на примирення. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок, яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved