Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 14 жовтня 2024 року адвокат Корчевський Олександр Іванович в інтересах [PERSON] (далі також позивач) подав позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач), в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (далі також позовна заява). У позовній заяві представник зазначає таке: позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвав Іванівський районний суд Одеської області рішенням від 20 вересня 2022 року; дитина [PERSON] , [INFO] (далі також дитина) походить від позивача, відповідача; після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем; відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує та не цікавиться життям дитини; відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в загальному розмірі 67394 гривень 56 копійок; позивач постійно займається доглядом та створила для дитини, яка перебуває на її повному утриманні належні умови проживання; відповідач не бере участь у вихованні дитини та не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, стан здоров`я, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу; просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини. Відповідач не подав до суду відзив проти позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Воскресенської селищної ради Миколаївської області, служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради (далі також третя особа, Орган опіки) не подали до суду пояснень. 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке Відповідач 03 грудня 2024 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що: не сплачує аліменти на утримання дитини та не приймає участі в її вихованні; не заперечує проти задоволення позову й позбавлення його батьківських прав щодо дитини; просить проводити розгляд справи без його участі (далі також заява, а.с. 67). Представники третіх осіб до судового засідання не з`явилися, про причини свого неприбуття суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, повідомлені належно про дату, час та місце розгляду справи. 3. Учасники судового провадження висловили таке Позивач, представник позивача, в судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили обставини зазначені у позовній заяві та просили її задовольнити. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. 24 жовтня 2024 року суддя Іванівського районного\~суду Одеської\~області постановив ухвалу про відкриття провадження\~у справі\~в порядку\~загального позовного\~провадження, й визначив дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 28 листопада 2024 року залучив службу у справах дітей Інгульського району Миколаївської міської ради та витребував висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача батьківських прав. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 19 грудня 2024 року відклав розгляд справи, через відсутність висновку Органу опіки. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 20 січня 2025 року, відклав розгляд справи, через відсутність висновку Органу опіки. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 03 березня 2025 року, відклав розгляд справи, через відсутність висновку Органу опіки. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 02 квітня 2025 року визнав неповажним неприбуття позивача, представника позивача в судове засідання, яке відбулося 02 квітня 2025 року, відклав розгляд справи та викликав в судове засідання позивача, відповідача для дачі особистих пояснень. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 24 квітня 2025 року визнав неповажним неприбуття позивача, представника позивача в судове засідання, яке відбулося 24 квітня 2025 року, відклав розгляд справи та викликав в судове засідання позивача, відповідача для дачі особистих пояснень. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 02 червня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. 4. Фактичні обставини, які встановив суд та зміст спірних правовідносин такі Свідоцтво про народження свідчить, що дитина [PERSON] , [INFO] , походить від позивача та відповідача (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] 15 квітня 2023 року уклали шлюб який зареєстрували в Інгульському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №144. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 19). Іванівський районний суд Одеської області рішенням від 20 вересня 2022 року розірвав шлюб між позивачем та відповідачем (а.с. 8-10). Іванівський районний суд Одеської області судовим наказом від 13 липня 2022 року стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення заяви, тобто з 15 червня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 11-13). Іванівський районний суд Одеської області рішенням від 11 жовтня 2022 року стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 14-18). Витяг №582 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб свідчить, що позивач та дитина проживають без реєстрації в будинку [ADDRESS] (а.с. 20). За договором купівлі продажу від 02 лютого 2024 року позивач купила житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 21-23). Характеристика від 28 вересня 2024 року, яка надана директором Дитячого центру «Чик-Чирик» свідчить, що дитина відвідує центр раннього розвитку з 06 серпня 2024 року. Мати та [PERSON] беруть велику участь у розвитку та вихованні дитини (а.с. 24). Повідомлення директора Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр Первинної медико-санітарної допомоги №2» від 23 вересня 2024 року, свідчить, що дитина має укладену декларацію з лікарем-педіатром. На профілактичний огляд та щодо захворювань дитину приводила мати, яка опікується здоров`ям доньки. Батько, з приводу лікування, оздоровлення і профілактичних оглядів дитини не звертався (а.с. 25). Розрахунок заборгованості за аліментами складений 08 жовтня 2024 року свідчить, що відповідач має заборгованість зі слати аліментів на утримання позивача з червня 2022 року до 28 липня 2024 року в розмірі 64608 гривень 60 копійок (а.с. 28). Розрахунок заборгованості за аліментами складений 08 жовтня 2024 року свідчить, що відповідач має заборгованість зі слати аліментів на утримання дитини в розмірі 67394 гривні 56 копійок (а.с. 30). Висновок Органу опіки «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] », свідчить, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини є доцільним та таким, що відповідає її інтересам (далі також Висновок, а.с. 123-124). 5. Норми права, які застосував суд такі 5.1. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 Сімейного кодексу України, далі СК). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини . Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 1, 2 статті 15 СК). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина 1 статті 155 СК). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункт 2 частини 1 статті 164 СК). Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина 3 статті 164 СК). 5.2. Кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (частина 1, 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», далі також Закон). Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (частина 1 статті 11 Закону). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (частина 1 статті 12 Закону). 6. Мотиви суду такі 6.1. Суд зазначає, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й передусім повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, зважаючи на об`єктивні обставини спору, а тільки потім права батьків. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Тому, під час визначення основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати умови, за яких в якнайкращих інтересах буде: збереження її зв`язків із сім`єю, за виключенням, коли сім`я виявляється особливо неспроможною або явно неблагополучною; забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке є благополучним. Звісно перевага має надаватися «якнайкращим інтересам дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, оскільки позбавлення батьківських прав є виключною мірою, а правові наслідки позбавлення батьківських прав регламентовані статтею 166 СК. 6.2. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо. 6.3. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що наявність обставин порушення прав дитини та не виконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, який зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд констатує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, себто не забезпечує її харчуванням, медичним доглядом, не бажає забезпечувати стабільні й гармонійні умови для її життя. Оцінюючи поведінку відповідача, необхідно зауважити, що суд встановив обставини його винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками, які свідчать про умисне ухиляння ним від виховання дитини, бо відповідач з 2022 року проживає окремо від дитини, не підтримує з нею жодних зав`язків, не приймає участі в її вихованні, не проявляє інтересу до дитини. 6.4. Орган опіки у Висновку визнав за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, оскільки він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, порушує права й інтереси дитини, та подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав відповідача переслідує легітимну мету, оскільки це відбудеться в найкращих інтересах дитини. Через те, що біологічний батько протягом близько трьох років не спілкувався з донькою, 2021 року народження, не має з нею психоемоційного контакту, який не має наміру виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідач свідомо не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до неї та її внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання нею освіти. Ба більше не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, бо вважає, що це відповідатиме інтересам дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, необхідно розцінювати як докази свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, яке зумовлене його винною поведінкою у формі бездіяльності. До того ж тривала розлука мала наслідком розрив психоемоційних зв`язків між відповідачем та дитиною. 6.5. Відтак, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а саме: тривалий час не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. 6.6. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах: від 29 вересня 2021 року в справі 459/3411/18; від 19 лютого 2025 року в справі № 147/277/24. 7. Висновок суду такий З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Outcome: approved