Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2015 року, який розірвали згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2021 року. 9 листопада 2023 року на території Сполучених Штатів Америки вони повторно уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Офісом окружного клерка Карен А. Ярброу, округу Кук, штат Іллінойс, 6 грудня 2023 року. У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося з причин різних характерів та переконань, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та стали чужими людьми, їх шлюб має формальний характер. З урахуванням фактичного припинення сімейних відносин та відсутності жодних обставин, які б свідчили про примирення, позивачка [PERSON] вважає, що не буде за доцільне вживати заходи для примирення, тому просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Варода П. Б. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] 9 листопада 2023 року в м. Чикаго, штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки, уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Офісом окружного клерка Карен А. Ярброу, округу Кук, штат Іллінойс, 6 грудня 2023 року. У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося з причин різних характерів та переконань, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та стали чужими людьми, їх шлюб має формальний характер. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами України, і на час розірвання шлюбу продовжують проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved