Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінпром Маркет» звернулося\~до суду\~з вищевказаною\~позовною заявою\~на обґрунтування\~вказавши,\~що14.06.2021 року між ТзОВ «1БАНК» та [PERSON] було укладено договір позики № 75259197, за умовами якого відповідачу передано у борг грошові кошти в сумі 8480 грн., які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. Відповідач в неналежний спосіб виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором позики у загальному розмірі 28730 грн., з яких: 8480 грн. основний борг; 20250 грн. нараховані проценти. Поряд з цим, 19.11.2021 року між ТзОВ «1БАНК» та ТзОВ «ФКУА» укладено Договір факторингу № 1911, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за договором позики № 75259197 від 14.06.2021 року. У свою чергу, 03.04.2023 року на підставі Договору факторингу № 030423-ФК, укладеного між ТзОВ «ФКУА» та ТзОВ «Фінпром Маркет», позивач набув права майнової вимоги за договором позики № 75259197 від 14.06.2021 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» суму заборгованості суму заборгованості за договором позики № 75259197 від 14.06.2021 року в розмірі 28730 грн., а також понесені судові витрати по справі, з яких: 2422,40 грн. судовий збір, 3500 грн. витрати на правничу допомогу. На підставі\~ст.280 ЦПК України\~суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Досліджуючи письмові матеріали у справі, суд підсумовує, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТзОВ «1БАНК» та відповідачем було укладено договір позики № 75259197, за умовами якого відповідачу передано у борг грошові кошти в сумі 8480 грн., які останній зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. 19.11.2021 року між ТзОВ «1БАНК» та ТзОВ «ФКУА» укладено Договір факторингу № 1911, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за договором позики № 75259197 від 14.06.2021 року. У свою чергу, 03.04.2023 року на підставі Договору факторингу № 030423-ФК, укладеного між ТзОВ «ФКУА» та ТзОВ «Фінпром Маркет», позивач набув права майнової вимоги за договором позики № 75259197 від 14.06.2021 року. Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що розмір заборгованості позичальника за договором позики 75259197 від 14.06.2021 року станом на 03.04.2023 року становить 28730,24 грн., з яких: 8480 грн. основний борг; 20250,24 грн. нараховані проценти. Всупереч умовам договором позики № 75259197 від 14.06.2021 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує в належний спосіб; останньому проценти за прострочення виконання умов правочину з дати відступлення прав вимоги правонаступники первісного кредитора не нараховували. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «Фінпром Маркет», як правонаступника ТзОВ «1БАНК». Таким чином, із [PERSON] на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню заборгованість за договором позики 75259197 від 14.06.2021 року в розмірі 28730 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТзОВ «Фінпром Маркет» та витяг з акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги, згідно з яким загальна вартість наданих послуг в межах даного судового провадження становить 3500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. є співмірною із ціною позову, складністю справи та виконаними роботами. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 3500 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,\~

Outcome: approved