Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач 10.03.2025 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладено з18 березня 2022 року 92300015 відділом запису актів цивільного стану міста - курорту Анапа управління запису актів цивільного стану Краснодарського краю, Російська Федерація, актовий запис №120229230001500272000. Зазначив, що від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді [PERSON] . Ухвалою судді [PERSON] від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В зв`язку зі звільненням судді Приморського районного суду м. Одеси судді Чернявської\~Л.М., здійснений повторний автоматичний розподіл справи. Справа передана на розгляд судді Абухіну Р.Д. Ухвалою від 03.06.2025 провадження по справі відкрито. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивачки просить розгляд справи проводити за ії відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач проживає в Російській Федерації. За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з Російською Федерацією зупинено з 27 грудня 2022 року, а з 19 травня 2024 року дію Конвенції припинено. У зв`язку з чим, виклик відповідача до суду було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак в судові засідання відповідач повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 березня 2022 року 92300015 відділом запису актів цивільного стану міста - курорту Анапа управління запису актів цивільного стану Краснодарського краю, Російська Федерація, актовий запис №120229230001500272000. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням чоловіка припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно достатті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписамистатті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу Українипередбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованийЗаконом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно достатті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, шлюб між ними фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення позивача про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню чоловіка. Отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved