Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

До Подільського міськрайонного суду Одеської області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа: Військова частина [NUMBER] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказавши в позовній заяві, що з 23.02.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] під час якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2020 року розірвано шлюбу між ними. 18.12.2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно до 22 травня 2025 року та частини заробітку до 21.01.2029 року. На сьогоднішній день [PERSON] досягла повноліття, є студенткою КЗ «Одеського обласного базового медичного фахового коледжу» та потребує матеріальної підтримки зі сторони батька. Відповідач є військовослужбовцем, який, згідно сповіщення, зник безвісти 19.08.2024 року, під час виконання обов`язків військової служби, завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини поблизу населеного пункту Невельське Покровського району Донецької області. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення з позовною заявою до суду до досягнення дитиною 23-х років, за умови продовження навчання. Оскільки розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно довідки Комунального закладу «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» №161 від 14.05.2025 року, [PERSON] дійсно навчається в КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» у 36 групі III курсу спеціальності 223 «Медсестринство» ООП «Лікувальна справа» денного відділення бюджетної форми навчання. Термін закінчення навчального закладу 29.06.2026 року. Відповідно до судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 27 серпня 2020 року та до досягнення повноліття дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] , а з [INFO] стягувати аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] . [PERSON] , військовослужбовець [INFO] військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, під час виконання обов`язків військової служби, завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, 19.08.2024 року зник безвісти, що підтверджується сповіщенням сім`ї №874 [INFO] від 20.08.2024 року. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] виданого 25.05.2021 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у фаховому коледжі, а тому потребує фінансової допомоги зі сторони батька. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини третьої статті 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Закон України ««Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» №2505-VIIIвід 12.07.2018 покликаний визначити правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VIII від 12.07.2018, набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Цивільна правоздатність особи це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. (ст.25 ЦК України). 19.08.2024 року [PERSON] набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, однак, такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого ст.180 СК України, утримувати повнолітню доньку. Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Пунктом 3 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати в/ч [NUMBER] щодо [PERSON] за період з 01.07.2024 року по 31.01.2025 року, останньому нарахована зарплата за вказаний період в сумі 658633,74 грн. Отже, за відповідачем [PERSON] за місцем військової служби у в/ч [NUMBER] зберігаються виплата грошового забезпечення з яких можливе здійснення відрахування аліментів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст. 182,187,199,200 СК України,

Outcome: approved