Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, який мотивований наступним. 20.12.2018 року між [PERSON] (далі за текстом Відповідач/Лізингоодержувач) та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК (далі за текстом Позивач/Лізингодавець) було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000056 (далі за текстом - Договір лізингу), посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований у реєстрі під №2200, відповідно до умов якого \~ \~ \~ \~Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Lexus GS 350, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (п. 2.2. Договору лізингу). Пунктом 14.3 Договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2. Сплату лізингових платежів Лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок № [NUMBER] (п. 14.5. Договору лізингу). Підтверджується копіями договору фінансового лізингу, специфікації (додаток N°І) та Графіку лізингових платежів (Додаток N92). 20.12.2018 року Лізингодавець та Лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Пунктами 6.2.2. та 6.2.3. Договору лізингу на Лізиигоодержувача було покладено зобов`язання сплатити Лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат Лізингодавдя, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3. цього договору. Відповідно до п. 6.3.3. Договору лізингу Лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України. У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. Договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати Лїзингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу у разі настанні події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором. Лізингові платежі Відповідачем у визначеному розмірі та строки не вносилися. Підтверджується копіями виписок по рахункам [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . 10.04.2023 року у зв`язку із затримкою Відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем було направлено Лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту. 25.04.2023 року поштове відправлення з вищевказаним повідомленням було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання. З цього приводу Позивач зауважує, що відповідно до п. 13.8. Договору лізингу будь- яке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче,або за іншою адресою, який може час від часу повідомляти в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений. Повідомлення про настання події дефолту було направлено Позивачем на адресу Відповідача, яка зазначена у Договорі лізингу. Підтверджується копіями повідомлення про настання події дефолту, списку згрупованих відправлень, опису вкладення до цінного листа, фіскальним чеком). Згідно із п. 8.2.4. Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, Лізингоодержувач не усунув подію дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а Лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. 09.05.2023 року оскільки Лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, Лізиншдавець направив Відповідачу повідомлення про розірвання Договору лізингу з 01.06.2023 року. Підтверджується копіями повідомлення про розірвання договору, списку згрупованих відправлень, опису вкладення до цінного листа. 01.06.2023 Договір лізингу розірвано Позивачем в односторонньому порядку; Станом на червень 2023 року Відповідач прострочену заборгованість не сплатив, предмет лізингу Позивачу не повернув. За таких обставин Позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів пов`язаних із правом власності та договором фінансового лізингу. Позивач, як власник предмету лізингу, мас право на витребування майна у Відповідача, оскільки останній утримує його у себе після розірвання договору фінансового лізингу, тобто без будь-якої правової підстави (відповідна підстава відпала після розірвання договору). Окрім цього, Позивач має право на отримання лізингових платежів, заборгованість за якими виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу, а саме: 43897,16 гри. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 24393,17 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 68290,33 грн. Просить: -Витребувати у [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: \~ \~ \~ \~ [INFO] ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ: 14360570) транспортний засіб Lexus GS 350, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] вартістю 393400,00 грн., який був переданий [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] дата народження: [INFO] ) на підставі Договору фінансового лізингу № ZPH0A!00000056 від 20.12.2018. -Стягнути з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ: 14360570) заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 43897,16грн, в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 24393,17 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 68290,33 грн. та судові витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомила,\~правом відзиву не скористалася, будь яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 20.12.2018 року між [PERSON] (далі за текстом Відповідач/Лізингоодержувач) та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК (далі за текстом Позивач/Лізингодавець) було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000056 (далі за текстом - Договір лізингу), посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований у реєстрі під №2200, відповідно до умов якого \~ \~ \~ \~Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Lexus GS 350, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (п. 2.2. Договору лізингу). Пунктом 14.3 Договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2. Сплату лізингових платежів Лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок № [NUMBER] (п. 14.5. Договору лізингу). Підтверджується копіями договору фінансового лізингу, специфікації (додаток N°І) та Графіку лізингових платежів (Додаток N92). 20.12.2018 року Лізингодавець та Лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Пунктами 6.2.2. та 6.2.3. Договору лізингу на Лізиигоодержувача було покладено зобов`язання сплатити Лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат Лізингодавдя, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3. цього договору. Відповідно до п. 6.3.3. Договору лізингу Лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України. У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. Договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу у разі настанні події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором. Лізингові платежі Відповідачем у визначеному розмірі та строки не вносилися. Підтверджується копіями виписок по рахункам [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . 10.04.2023 року у зв`язку із затримкою Відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем було направлено Лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту. 25.04.2023 року поштове відправлення з вищевказаним повідомленням було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання. З цього приводу Позивач зауважує, що відповідно до п. 13.8. Договору лізингу будь- яке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче,або за іншою адресою, який може час від часу повідомляти в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений. Повідомлення про настання події дефолту було направлено Позивачем на адресу Відповідача, яка зазначена у Договорі лізингу. Підтверджується копіями повідомлення про настання події дефолту, списку згрупованих відправлень, опису вкладення до цінного листа, фіскальним чеком). Згідно із п. 8.2.4. Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, Лізингоодержувач не усунув подію дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а Лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. 09.05.2023 року оскільки Лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, Лізиншдавець направив Відповідачу повідомлення про розірвання Договору лізингу з 01.06.2023 року. Підтверджується копіями повідомлення про розірвання договору, списку згрупованих відправлень, опису вкладення до цінного листа. 01.06.2023 Договір лізингу розірвано Позивачем в односторонньому порядку. Станом на червень 2023 року Відповідач прострочену заборгованість не сплатив, предмет лізингу Позивачу не повернув. За таких обставин Позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів пов`язаних із правом власності та договором фінансового лізингу. Позивач, як власник предмету лізингу, мас право на витребування майна у Відповідача, оскільки останній утримує його у себе після розірвання договору фінансового лізингу, тобто без будь-якої правової підстави (відповідна підстава відпала після розірвання договору). Так, позивач має право на отримання лізингових платежів, заборгованість за якими виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу, а саме: 43897,16 гри. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 24393,17 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 68290,33 грн. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). За правилами\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 цього Кодексу). Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша\~статті 611 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та третьої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та\~Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічне визначення договору лізингу міститься у\~статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~(чинний на час укладення договору). За\~статтею 4 цього Закону\~лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору фінансового лізингу та регулюються законом, чинним на час укладення договору фінансового лізингу. За частинами другою, третьою\~статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього\~Закону\~та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч.1\~ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Згідно зі\~статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконував належним чином умови Договору лізингу, допустив порушення покладених на нього зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів, що є подією дефолту, не повідомив про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку у встановлені законом строки, на повідомлення про настання події дефолту жодним чином не зреагував, прострочену заборгованість не сплатив, не сплачує лізингові платежі, що призвело до розірвання договору лізингу 01.06.2023 року позивачем в односторонньому порядку. Відповідач має прострочену заборгованість не сплатив, предмет лізингу позивачу не повернув, тож позовні вимоги в частині стягнення лізингових платежів, а саме: а саме: 43897,16 гри. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 24393,17 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 68290,33 грн., дані вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватись розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1\~ст. 319 ЦК України). За правилами\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, як право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Приписами ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~визначено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в на (ч. 1\~ст. 1213 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18 роз`яснено, що якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору (п. 9.12). В п. 26 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень ч. 1ст. 388 ЦК Українивласник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Оскільки відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо добровільного повернення предмета лізингу позивачу, то такий підлягає примусовому витребуванню у відповідача на користь позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений ним при зверненні до суду за платіжним дорученням № IHB97B3YWV від 27.06.2023 року в розмірі 6925,35 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved