Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Федорончук А.В., звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача, [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2013 року, який розірвано 07.09.2018 року. У шлюбі народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до судового наказу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2019 року наказано стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку. Стягнення аліментів розпочалося з 02.09.2019 року і проводитиметься до досягнення дітьми повноліття. Відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує аліменти, а тому станом на 01.12.2024 року утворилась заборгованості у розмірі 126164 грн 84 коп. Він є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, хронічних захворювань, які б могли перешкоджати йому виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей немає. Просила стягнуть на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у зазначеному розмірі та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп. Позивач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] адвокат Федорончук А.В. у судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав зазначених у ній та просив її задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. В порядку\~ст. 128 ЦПК України, повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 161). За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 12.03.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 21.03.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2013 року, який розірвано рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2018 року, яке набрало законної сили 09.10.2018 року (а.с. 34-36). Даним рішенням встановлено,\~що у шлюбі у них народилася двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми. Місцем проживання малолітніх дітей, визначено місце проживання їх матері [PERSON] . Судовим наказом Тлумацького районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~23.09.2019\~року наказано стягувати із [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , який проходить службу за контактому в/ч [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), \~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дітей відповідного\~віку та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дітей\~відповідного віку.Стягнення аліментів розпочато з 02 вересня 2019 року і проводитиметься до досягнення дітьми повноліття (а.с. 37). 11.11.2019 року головним державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Шинкаруком І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного, що стверджується копією даної постанови (а.с. 19). Відповідно до\~копії розрахунку\~із сплати\~аліментівз [PERSON] на користь [PERSON] , наданого Городенківським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сума коштів, яка підлягала стягненню станом на 01.12.2024 року 201157 грн 10 коп; сума коштів, сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 01.12.2024 року 74992 грн 26 коп; сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.12.2024 року 126164 грн 84 коп (а.с. 20). З розрахунку\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів,\~який здійсненийпредставником\~позивача відповідно до розрахунку із сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що загальний розмір пені, яку має сплатити відповідач за період з 01 жовтня 2019 року по 30 листопада 2024 року склав 1244749 грн 38 коп (а.с. 21-29). У відповідності до\~ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Правовідносини в даній справі виникли з підстав, які врегульовані\~ст. 196 Сімейного Кодексу України, із змісту якої вбачається, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Відповідний правовий висновок, викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що він проведений вірно, загальний розмір неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, склав 1244749 грн 38 коп. Водночас, за положенням ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що може бути стягнутий за рішенням суду, не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, а тому заявлений позивачем до стягнення розмір пені у сумі 126164 грн 84 коп, що дорівнює сумі заборгованості по аліментам за вказаний період, є законним і обґрунтованим. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач достовірно знав про наявне в нього зобов`язання зі своєчасної сплати аліментів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~ст. 196 СК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1211 грн 20 коп. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн 00 коп, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст.\~137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, за змістом ч. 4 ст.\~137\~ЦПК\~України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved