Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить стягнути у рівних частках з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 213 433,39 грн та судові витрати. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 05.06.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» (перейменовано у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладено кредитний договір №IFG2GA0000000974, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 77\~423,79 грн в обмін на зобов`язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені умовами договору. Сторони узгодили сплату відсотків за користування кредитними коштами, термін їх повернення 05.06.2028. 05.06.2008 у забезпечення виконання зобов`язань за договором між позивачем іпотекодержателем та [PERSON] іпотекодавцем укладено договір іпотеки, предметом якого є надання іпотекодавцями в іпотеку належне на праві власності майно житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] позичальник помер. 09.06.2020 позивачем направлено претензію кредитора до Городенківської районної ДНК та 01.07.2020 отримано відповідь про заведення спадкової справи у приватного нотаріуса Яшана Р.Р. 30.09.2020 позивачем направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. Спадкоємцями, які постійно проживали разом з позичальником на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані у будинку [ADDRESS] . Також відповідачі належать до першої черги спадкоємців. 25.05.2021 та 20.08.2024 позивач направив претензію спадкоємцям, проте на даний час заборгованість не погашена та становить 213\~433,39 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 61\~942,50 грн, заборгованість за процентами 98\~965,25 грн, заборгованість за комісією 20\~942,16 грн, заборгованість за пенею 31\~583, 48 гривень. Ухвалою від 18.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.04.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з?явилися. Представник позивача адвокат Гулкевич Н.І., подала заяву про розгляд справи без участі представника Банку. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, до суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відсутній». Також про судовий розгляд відповідачі були повідомлені через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошень про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі про причини неявки у судові засідання суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, отже, вважаються таким, що не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 05.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №IFG2GA0000000974, підписаний позичальником власноручним підписом. За умовами договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 05.06.2008 по 05.06.2028 включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 77\~423,79 грн на наступні цілі: у розмірі 60\~000 грн на споживчі цілі, у розмірі 1800 грн на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 443, 99 грн страхування майна, 300 грн особисте страхування, а також у розмірі 14879,8 грн на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного Договору. Період сплати з 10 по 15 число щомісяця. Згідно договору іпотеки від 05.06.2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», забезпечено виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №IFG2GA0000000974, укладеним між іпотекодержателем та позичальником. Предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна житлового будинку загальною площею 74,7 кв.м, житлова площа 55,6 кв.м, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 12.06.2001 року виконкомом Стрільченської сільської ради на підставі виконкому Стрільченської сільської ради від 27.03.2001 року за №25 та зареєстрованого у Коломийському МБТІ 12.06.2001 в реєстрову книгу за №21, в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Згідно копії ухвали Городенківського районного суду від 21 серпня 2014 року, що набрала законної сили 22.08.2014 року, у відкритті провадження ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про звернення стягнення відмовлено, оскільки відповідач помер на час подачі позову до суду, а його правонаступники не зазначені. Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] на 03.09.2024 становить 213\~433,39 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 61\~942,50 грн, заборгованість за процентами 98\~965,25 грн, заборгованість за комісією 20\~942,16 грн, заборгованість за пенею 31\~583, 48 гривень Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 02.07.2018 року, [PERSON] помер [INFO] . 19.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до Городенківської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора, в порядку ст.1281 ЦК України, де зазначено про укладений з [PERSON] кредитний договір, зобов`язання по якому не виконано та заборгованість становить 394 089,29 грн. На даний час Банку відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Просить включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у спадкову масу, про що зробити запис у книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 394 089,29 грн; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК», чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та осіб, які такі свідоцтва отримали. 09.09.2020 АТ КБ «ПриватБанк» направило до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. претензію кредитора, в порядку ст.1281 ЦК України, просить включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у спадкову масу, про що зробити запис у книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 394 089,29 грн; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК», чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та осіб, які такі свідоцтва отримали. У жовтні 2025 приватний нотаріус Яшан Р.Р. надіслав АТ КБ «ПРИВАТБАНК» лист про прийняття до уваги претензії кредитора щодо майна [PERSON] . Кредиторські вимоги внесено у книгу обліку спадкових справ за №246 від 06.10.2020 та зазначено, що такі будуть в подальшому враховуватись при видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, яке належало померлому згідно вимог законодавства. 13.05.2021 АТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог статті 1282 ЦК України лист-претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] , що на дату смерті становить 384455,95 грн. Повторно, 29.07.2024 АТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог статті 1282 ЦК України лист-претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] , що на дату смерті становить 213\~433, 39 грн. На зазначені\~вимоги \~ [PERSON] \~та [PERSON] \~не відреагували\~та доказів отримання ними вказаної претензії у матеріалах справи немає. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 2 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України). Згідно зі статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З аналізу наведеної норми слідує, що зі смертю боржника зобов`язання з повернення ним кредитних коштів включаються до складу спадщини, тобто правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. В даній справі позивач заявив вимоги до спадкоємців на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України. Так, Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 року у справі №645/3265/13-ц та від 23.05.2018 року у справі №192/2761/14 зазначив, що законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. Обґрунтовуючи підстави позову, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що відповідачі, відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом з позичальником на час відкриття спадщини та зареєстровані у будинку [ADDRESS] . Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно матеріалів спадкової справи №128/2019 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] 16.08.2019 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 16.08.2019, № витягу 57249346. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з транспортного засобу марки LDV, модель 400 CONVOY, тип бортовий малотоннажний-В, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска), № VIN [NUMBER] , колір білий, р.н. [NUMBER] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Коломийським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області 07.10.2008 року. За даними перевірки чинності полісу внутрішнього страхування на ТЗ № [NUMBER] від 16.12.2024 поліс не знайдено. Також до матеріалів справи представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» долучено інформацію щодо ринкової вартості аналогічного транспортного засобу. Згідно долученої представником АТ КБ «ПриватБанк» довідки оціночна вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 1\~904\~089,02 грн, земельної ділянки 258,78 грн. Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» від 07.11.2024 №70 на дату смерті [INFO] [PERSON] по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - дружина, [PERSON] , [INFO] , - дочка, [PERSON] , [INFO] , - дочка. Наведене підтверджується також даними довідки від 28.10.2024 №20-182 Стрільченського страростинського округу. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. За змістом ст. 1281 ЦК України (у редакції чинній на момент відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 04 листопада 2018 року набрав чинності Закон України № 2478-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яким частини другу і третю статті 1281 ЦК України викладено в такій редакції: «2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину». Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2478-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» визначено, що цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України, строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Указаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15. Враховуючи, що Банк був обізнаний про відкриття спадщини як мінімум у вересні 2020 року (часу звернення із претензією до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. 09.09.2020 року), шестимісячний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника закінчився у березні 2021 року. Крім цього, суд зауважує, що до Городенківської районної нотаріальної контори позивач звернувся ще 19.05.2020 у порядку с.1281 ЦК України, де зазначено, що Банку відомо про смерть [PERSON] [INFO] . При цьому, позивач не вказує, коли саме та з яких джерел йому стало відомо про смерть спадкодавця. За даними спадкової справи, претензію спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] . Банк направив тільки 13.05.2021 року, тобто із пропуском присічного строку, встановленого\~ст. 1281 ЦК України. Крім цього, претензії до [PERSON] . Банк в порядку ст.1281 ЦК України не пред`являв. Також, позовна заява не містить обґрунтувань, що спадкоємці знали про борги спадкодавця, і такі обставини не доводилися позивачем у суді. Щодо способу пред`явлення вимоги, то стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Кредитор може пред`явити вимоги безпосередньо до спадкоємців або опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц. Згідно ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналогічного висновку дійшов і Верховний суд у постанові по справі №759/12484/15 від 11.03.2019 року. Суд касаційної інстанції підкреслив, що відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. І оскільки банк пропустив цей строк, то боргові зобов`язання спадкоємця перед банком припиняються. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження N 14-53цс18) висловлена правова позиція, про те, що поняття "строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців" не тотожне поняттю "позовна давність". Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків предєявлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, установлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові. Визначені ст. 1281 ЦК України, строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати в суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови в позові за умови, якщо про застосування позовної давності в суді заявила одна зі сторін. Сплив визначених ст. 1281 ЦК України, строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 року у справі № 14-53цс18. Враховуючи наведені норми\~ЦК України\~та обставини справи, встановлені судом, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк для пред`явлення позивачем вимог до спадкоємців боржника [PERSON] за кредитним договором №IFG2GA0000000974, встановлений ст. 1281 ЦК України, який є присічним, вже минув на момент звернення із даним позовом до суду, що позбавляє позивача права вимоги до відповідачів. У відповідності\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed