Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою\~\~ [PERSON] до Олександрійської міської ради, Приютівської селищної ради Олександрійського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що видано дублікат свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 17 січня 2025 року. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , про що видано Довідку Приютівською селищною радою за № 49 від 21.01.2025 року. Позивач не пов`язана кровною родинністю з померлим [PERSON] , разом з ним за однією адресою ніколи не проживала, вони були сторонніми людьми, ніяк не пов`язаними один з одним. Померлий [PERSON] , [INFO] , був колишнім чоловіком матері [PERSON] . 24 вересня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб в Головківській сількій раді Олександрійського району Кіровоградської області, де вони тимчасово проживали, на момент укладання шлюбу, про що видано Свідоцтво про укладення шлюбу (Свидетельство о заключении брака) серії [NUMBER] . Позивач з 1984 року з мамою не проживала, так як вибула на навчання в місто Кіровоград (перейменовано в Кропивницький), а потім в 1987 році уклала шлюб і проживала окремою сім`єю та була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . На момент укладання шлюбу матері - 24.09.1991 року, в документах існували записи на двох мовах: українською та російською. Наявні розбіжності у написанні прізвища є невірний переклад з російської на українську мову. Прізвище чоловіка, при укладанні шлюбу, в свідоцтві про укладанні шлюбу (Свидетельство о заключении брака) вказали в перекладі на українську мову [PERSON] , без апострофа, оскільки на російській мові прізвище було [PERSON] , тобто при перекладі на українську мову в прізвищі припущена помилка, що не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України. До моменту укладання шлюбу, на ім`я мами - [PERSON] був виписаний Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м.Олександрії ордер № 78 від 28.01.1988 року на житлове приміщення, а саме - квартиру [ADDRESS] , з складом сім`ї- 1 людина. Під час проведення приватизації вказаного житлового приміщення, мама уклала шлюб з [PERSON] та відповідно приватизація відбулась на ім`я матері [PERSON] та члена її сім`ї [PERSON] і видано Свідоцтво про право власності на житло від 23 травня 1996 року Олександрійською міською радою. [PERSON] , померла [INFO] , про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21 грудня 2009 року. На момент смерті матері - [PERSON] , шлюб з [PERSON] був розірваний з 14 жовтня 2002 року, Олександрійським відділом РАГС, про що складено актовий запис № 324 від 14.10.2002 року. Дітей від цього шлюбу немає. На той час, зі слів матері, інших дітей, а також інших осіб на утриманні в [PERSON] не було. \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті\~матері залишилось\~спадкове майно,\~а саме:\~1/2 частини квартири\~ [ADDRESS] .\~За життя\~мати склала\~заповіт,\~згідно якого\~належну їй\~1/2 частку квартири\~ [ADDRESS] заповідала\~позивачу.\~05\~жовтня 2010\~року приватним\~нотаріусом Приходько\~О.М.\~видано Свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на моє\~ім`я на\~1/2\~частку квартири\~ [ADDRESS] .\~На підставі\~вказаного Свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~від 05.10.2010\~року внесено\~зміни в\~технічний паспорт\~на квартиру\~та вказано\~позивача як\~власника 1/2 частки квартири\~ [ADDRESS] .\~Іншу 1/2 частину квартири\~ [ADDRESS] не\~переоформила,\~так як\~виявилось по\~документам,\~що вона\~і продовжувала\~бути зареєстрованою,\~як власність,\~за колишнім\~чоловіком матері\~ [PERSON] ,\~про якого\~нічого не\~було відомо\~з моменту\~припинення їхніх\~шлюбних відносин,\~що стало\~в подальшому\~причиною розірвання\~шлюбу між\~моєю матір`ю\~та [PERSON] ,\~в 2002\~році,\~тобто близько\~10\~років тому.\~Станом на\~момент звернення\~до суду\~позивач є\~власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Оскільки померлий [PERSON] не є близьким родичем позивача, чи другом, постійно ніколи із нею не проживав, не спілкувався і тісних стосунків не підтримував, сумісних знайомих не мали. 09 січня 2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Школи О.М., яка перевіривши інформацію, згідно із ст.46-1 Закону України «Про нотаріат», за даними Спадкового реєстру перевірила наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Приватним нотаріусом мені повідомлено, що [PERSON] помер [INFO] та надала лист за № 98/01-16 від 09.01.2025 року яким мені повідомлено про наявність в Спадковому реєстрі заповіту на ім`я позивача за яким [PERSON] розпорядився своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, та відмовлено у вчинені нотаріальних дій, так як не була подана заява про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з дня смерті, та вона не була зареєстрована зі спадкодавцем на момент його смерті. 11 січня 2025 року позивач звернулась до Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) з заявою про видачу дубліката Свідоцтва про смерть [PERSON] . [INFO] я отримала дублікат Свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , з зазначенням місця смерті - село Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області. 21 січня 2025 року позивач звернулась до Приютівської селищної ради, яка надала довідку про реєстрацію та проживання померлого [PERSON] . Довідка містить інформацію про відсутність посвідчення заповіту. 30 січня 2025 року позивачем направлено заяву до Державного нотаріального архіву Кіровоградської області про видачу дубліката заповіту. 17 лютого 2025 року позивач отримала копію заповіту, за яким [PERSON] заповідав їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. Заповіт складено 03 жовтня 1997 року та посвідчено державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кібальнік О.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №1-2221. До 09 січня 2025 року, позивачу не було відомо ні про смерть [PERSON] , ні про наявність існування заповіту на моє ім`я, повідомлення про відкриття спадщини вона не отримувала. Таким чином, необізнаність позивача про існування складеного на її користь заповіту, враховуючи те, що вони з померлим не були родичами, проживали окремо та їй не було відомо про його смерть, позивач про дані обставини дізналася вже після закінчення встановленого строку для прийняття спадщини, то такі обставини в сукупності стали причинами пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, що є об`єктивними, істотними труднощами для неї, як спадкоємиці на вчинення дій для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 21.02.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник відповідача Приютівської селищної ради Олександрійського району в судове засідання не з`явився, про час, місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. 24 вересня 1991 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1996 року. [PERSON] , народилася [INFO] в м. Олександрія Кіровоградської області та є громадянкою України, та є донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 05.10.2010 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М., спадкоємцем частки квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] є її донька [PERSON] , [INFO] . 03 жовтня 1997 року складено заповіт від імені [PERSON] , який посвідчено державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кібальнік О.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №1-2221, відповідно до якого [PERSON] , надав розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] . Як вбачається з листа Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 776/01-16 від 23.05.2025 року, спадкова справа щодо померлого [INFO] [PERSON] , станом на 23.05.2025 року не заводилася. Як вбачається з листа Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 329/01-16 від 23.04.2025 року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , у нотаріальній конторі не заводилася. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст.\~1269\~та ч. 1 ст.\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Як зазначено в ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з приписів\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Відповідно до положень\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Виходячи з наведеного, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , наявність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме через юридичну неграмотність, та необізнаність про наявність заповіту на ім`я позивача, тобто, наявність перешкод, які об`єктивно впливали на своєчасність подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, суд визнає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved