Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

В грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», в особі представника Лукашова Ростислава Евгеновича звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було направлено за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 44127243) загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 19050,00 грн; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судові витрати у розмірі 2422,40 грн судового збору. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» зазначило, що 25.07.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4760310724. Даний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Відповідно умов Договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 5000,00 гривень шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором позики не виконує належним чином, у зв`язку з чим, станом на день подання позову утворилася заборгованість у загальному розмірі 19050,00 грн. В зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив суду не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В грудні 2024 року справа надійшла до Вінницького міського суду Вінницької області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 надійшла у провадження судді Венгрин О.О. 16.01.2025 з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла інформаційна довідка № 2535 від 15.01.2025 з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: с. Мала Вільшанка, Білоцерківський район, Київська область. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2025 цивільну справу № 127/42485/24 надіслано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. В квітні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. 04.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь № 1263774 про зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 02.05.2025 на 09-00 год. 02.05.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 19.06.2025 на 09:30. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України та шляхом направлення відповідного повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону [NUMBER] , статус повідомлення «Доставлено» 02.05.2025 13:00:06. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.07.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4760310724. Даний Договір підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 5000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 360 днів. Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кошти надаються безготівково шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) № [NUMBER] (а.с. 9-19). Згідно Додатку №1 до Договору, сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, кількість днів у розрахунковому періоді та встановлено, що загальна вартість кредиту складе 32000,00 грн, з яких 5000,00 грн - сума позики за договором та 27000,00 грн. - проценти (а.с. 20, зворот-21). Також, під час укладення вищевказаного Договору позики, відповідачкою [PERSON] підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем кредитних коштів, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 39-42). ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за позикою виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19929-1354-125961071 від 25.07.2024 ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» (а.с. 30). Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта та співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі № 4760310724 від 25.07.2024 (а.с. 28 та зворот). Зі змісту позовної заяви слідує, що загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 19050,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11500,00 грн - заборгованість за процентами та 2500,00 грн - неустойка (а.с. 3). ІV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка та висновки суду за результатами розгляду позовної заяви, вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 25.07.2024 Договору позики № 4760310724. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми в частині тіла кредиту та відсотків, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Щодо стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 2500,00 грн, суд вважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на даний час. Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення з відповідачки неустойки за кожен день прострочення позики після початку дії правового режиму воєнного стану, суперечитиме п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2104,50 грн (16550,00/19050,00*2422,40).

Outcome: partial