Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на частину від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. На обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 11 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Проте на даний час розмір аліментів, який був визначений за вказаним рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Також зазначає, що відповідач наразі проходить військову службу за мобілізацією, отримує грошове забезпечення, тобто покращився його матеріальний стан, а на момент подання заяви про стягнення аліментів у 2019 році він не працював. Аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину не достатні для матеріального утримання дітей, а тому просить суд змінити спосіб стягнутих за рішенням суду аліментів на ?2 частину від доходів відповідача, оскільки останній має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов не надав. Згідно відповіді [INFO] від 09 червня 2025 року перебуває на військовій службі за мобілізацією з 01 вересня 2022 року в с-щі Черкаське Дніпропетровської області (а.с.47). Ухвалою від 16 червня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] (а.с.6-8), яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). Положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 11 серпня 2020 року, було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 березня 2019 року до повнолітня дитини (а.12-16). З матеріалів\~справи встановлено,\~що виконавче\~провадження №\~6296915\~з примусового\~виконання виконавчого\~листа №192/510/19\~було відкрито\~18\~вересня 2020\~року (а.с.35). В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач заборгованості зі сплати аліментів не має (а.с. 30). Згідно копії акту підтвердження фактичного місця проживання, виданого старостою Аполлонівського старостинського округу Солонянської селищної ради Дніпропетровської області № 50 від 10 квітня 2025 року, неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.19), а згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов, виданого старостою Аполлонівського старостинського округу Солонянської селищної ради Дніпропетровської області № 49 від 10 квітня 2025 року діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с.20). Також судом\~встановлено,\~що позивач\~18\~травня 2024\~року зареєструвала\~шлюб з\~ [PERSON] \~та змінила\~своє прізвище\~на « [PERSON] » (а.с.17). Згідно відповіді [INFO] № 1/3630 від 09 червня 2025 року [PERSON] , [INFO] знятий з військового обліку у зв`язку з призовом на військову службу на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року (а.с. 46). Згідно копії довідки № 7252, виданої ТВО Начальника штабу - заступника командира військової частини [NUMBER] 03 червня 2025 року [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 01 вересня 2022 року по теперішній час (а.с. 47). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13 зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~3\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~ Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем, доказів про перебування інших осіб на його утриманні суду не надано, аліменти сплачує регулярно, заборгованості зі сплати аліментів не має. Суд зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень. Тобто аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно є недостатніми для утримання неповнолітніх дітей її батьком, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень. Тому як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що буде відповідати прожитковому мінімуму, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік». Вирішуючи питання про розмір частки від доходу відповідача, яку слід стягнути на утримання неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд посилається на наступне. Відповідно до\~вимог\~ст.\~183\~СК\~України частка\~заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач зазначає, що неповнолітній [PERSON] навчається в Закладі загальної середньої освіти «Солонянський ліцей» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, а неповнолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються в Комунальному закладі освіти «Аполлонівська середня загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, а тому діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшилися потреби в навчанні, розвитку та іншому. Однак вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей позивач не заявляла. Суд вважає, що оскільки відповідач має трьох неповнолітніх дітей і зобов`язаний їх утримувати, тому розмір аліментів слід визначити з урахуванням вказаної обставини, який на думку суду має становити 1/2 частину від його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому суд вважає, що такий розмір має становити 1/2 частину від доходу відповідача, а позовні вимоги відповідно підлягають задоволенню. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

Outcome: approved