Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що його дружині [PERSON] , яка померла [INFO] на праві приватної власності на підставі свідоцтва від 21.05.1997 року належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час оформлення спадкових прав після смерті дружини дізнався про те, що на все належне [PERSON] майно накладено арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що відділом державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2010 року № 23085476 було накладено арешт на все майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження № 11660946 від 28.09.2011 року. 08.04.2025 року звернувся до Берестинського ВДВС із заявою про зняття арешту з майна у зв`язку із смертю боржника та спливом встановлених законодавством строків виконавчого провадження, але отримав відмову з посиланням на те, що п.2 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна боржника. Оскільки всі виконавчі провадження відносно [PERSON] завершені, остання померла [INFO] , накладений на її майно арешт перешкоджає позивачу як спадкоємцю реалізувати спадкові права, з огляду на що він змушений звертатися до суду. Позивач [PERSON] просить: -зобов`язати Берестинський ВДВС у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з невизначеного майна, всього майна, в тому числі, з квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 23085476 від 07.12.2010 року, реєстраційний номер обтяження 11660946 від 28.09.2011 року. Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 19.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 626/1489/25. Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 06.06.2025 року підготовче провадження закрито, цивільну справу № 626/1489/25 призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача - Берестинського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив ухвалити рішення на розсуд суду. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 січня 1968 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області Винник Н.С. про відкриття виконавчого провадження № 23085476 від 07.12.2010 року на все майно [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 11660946 (а.с.12). 08.04.2025 року [PERSON] звернувся до Красноградського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця від 07.12.2010 року у виконавчому провадженні № 23085476, в тому числі, з квартири [ADDRESS] (а.с.13). Листом начальника Берестинського ВДВС від 11.04.2025 року № 20834 [PERSON] відмовлено у знятті арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця від 07.12.2010 року у виконавчому провадженні № 23085476, в тому числі, з квартири [ADDRESS] (а.с.14). З листа начальника Берестинського ВДВС від 11.04.2025 року № 20834 вбачається, що виконавче провадження № 23085476 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області № 65/168-10 від 06.07.2010 року про стягнення із [PERSON] заборгованості у сумі 236 грн (по якому наявне обтяження нерухомого майна 11660946) були завершені 26.10.2011 року відповідно до п.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», якою не передбачено зняття арешту з майна боржника (а.с.14,15,25). Приватним нотаріусом Берестинського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. листом від 13.05.2025 року № 01-16/234 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої дружини [PERSON] , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на все майно [PERSON] , в тому числі, і на квартиру [ADDRESS] , накладено арешт (а.с.11). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання. Оскільки, як вбачається із сукупності досліджених судом доказів, арешт на майно [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 11660946) був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області Винник Н.С. про відкриття виконавчого провадження № 23085476 від 07.12.2010 року, станом на теперішній час виконавче провадження № № 23085476 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області № 65/168-10 від 06.07.2010 року завершено 26.10.2011 року на підставі п.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), підстави для існування арешту майна станом на теперішній час відсутні, його наявність порушує право власності позивача, зважаючи на що суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З огляду на положення ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за доцільне застосувати у даному випадку спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved