Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між нею та відповідачкою 04 березня 2025 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS] та приналежних земельних ділянок. Договір підписаний 04.03.2025 року. З відповідачкою повністю проведено розрахунок за житловий будинок та земельні ділянки в сумі 48000 грн, що підтверджується засвідченою розпискою. Оскільки земельна ділянка має статус для ведення особистого селянського господарства, а не для будівництва та обслуговування житлового будинку, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, а відповідач з моменту отримання коштів та підписання договору купівлі-продажу до цього часу не виготовив нову технічну документацію земельної ділянки, нотаріус відмовив у посвідченні договору купівлі-продажу, що і стало причиною звернення до суду із вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно державного акту від 26.10.2009 року Серії ЯЕ №381996 [PERSON] є власником земельної ділянки 0,7491 га кадастровий номер №7122883600:01:001:0092 для ведення особистого селянського господарства. Відповідно державного акту серії ЯЛ №205944 від 25.10.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки 0,1623 га кадастровий номер №7122883600:01:001:0227 теж для ОСГ. Між сторонами 04.03.2025 року укладено договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,7491 га кадастровий номер №7122883600:01:001:0092, площею 0,1623 га кадастровий номер №7122883600:01:001:0227 та передано грошові кошти, що підтверджується розпискою. Листом від 30 квітня 2025 року № 543/02-54 нотаріус відмовив у посвідченні договору купівлі-продажу через недостатність документів. Згідно ч. 1\~ст.655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 13\~равовий акт № 9 від 06.11.2009">постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року,\~\~у зв`язку\~\~з\~\~недодержанням\~\~вимог\~\~закону\~\~про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав,\~\~встановлених статтями\~218\~та\~220 Цивільного кодексу України. При цьому, суд відмічає, що на час виникнення спірних правовідносин та винесення рішення, стаття 657 ЦК України не передбачає обов`язкової державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, та не пов`язує з цим його дійсність, а даною нормою передбачено лише обов`язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку, іншого нерухомого майна. За таких обставин, з урахуванням вимог вказаної\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про\~судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, до даних правовідносин можливо застосувати ст. 220 ЦК України. Виконання даного договору підтверджується отриманням відповідачем грошових коштів, а відповідач ухиляється від від його посвідчення, зокрема подання необхідних документів до нотаріальної контори, а тому визнання договору дійсним можливе лише у судовому порядку. Цільове призначення земельних ділянок так і не приведено у відповідність до їх призначення, що перешкоджає нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу. При цьому, позивачкою сплачено військовий та пенсійний збори при купівлі-продажу, тому позов не носить штучного хараткеру. На підставі викладеного та враховуючи, що сторони обумовили всі істотні умови договору і це підтверджується письмовими доказами, суд дійшов висновку про необхідність визнання договору дійсним. Збір до Пенсійного фонду України та військовий збір сплачено в повному обсязі. Згідно ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягнули згоди з усіх істотних умов. При таких обставинах, суд вважає договір купівлі - продажу дійсним. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved