Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 30.03.2021 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі за текстом - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), договір позики № 1691913, згідно умов якого отримав позику у розмірі 6500 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99 процентів в день (базова процентна ставка / фіксована). 26.10.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (надалі за текстом - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ») було укладено договір факторингу № 2610, згідно умов якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за договором позики № 1691913 від 30.03.2021 року. 03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (надалі за текстом - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») було укладено договір факторингу № 030423-ФК, згідно умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» передало (відступає) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за договором позики № 1691913 від 30.03.2021 року. В свою чергу відповідач належним чином не виконав свого обов`язку щодо повернення позики та сплати відсотків, внаслідок чого має заборгованість в сумі 19266,85 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого керівника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 1691913 від 30.03.2021 року у розмірі 19266,85 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, в сумі 3500,00 грн. Також в змісті позовної заяви керівник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи - відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до Укрпошта Стандарт, 0505279576386 (Ф.107) від 28.03.2018 року (а.с.9) із списком «Відправка 800 (12)» (ф. 103А) згрупованих рекомендованих відправлень (а.с.9 на звороті-10), в якому під № 18 значиться рекомендоване відправлення № 0505279576386 для відповідача, а також фіскальний чек (а.с.11) про оплату послуг за пересилання. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення 0505279576386 останнє 15.04.2025 року було повернуто відправнику за закінчення встановленого терміну зберігання. Окрім того, в змісті позовної заяви керівник позивача також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 07.04.2025 року ухвалою суду (а.с.62-64) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем, його керівником - [PERSON] і його представником - адвокатом Ткаченко Ю.О. шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 10.04.2025 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.67-69), а відповідачем, у порядку встановленому пунктом 4 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 03.04.2025 року № 03-17/1189 (а.с.61), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить повідомлення № 0691001076690 про особисте вручення йому 10.04.2025 року рекомендованого поштового відправлення № 0610245386012. Окрім того судом додатково ухвалу було направлено відповідачу на його електронну пошту, зазначену у договорі позики № 1691913 (а.с.13 на звороті) та позивачем у змісті позовної заяви (а.с.2) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить довідка про доставку електронного листа 08.04.2025 року (а.с.66). 22.04.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (відзив) відповідача [PERSON] від 21.04.2025 року (а.с.74), в якому останній заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі посилаючись на ті обставини, що в січні 2021 року він повертався з заробітків залізницею, коли в нього викрали валізу з грошима та документами разом з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , після чого звернувся до відділку поліції з повідомленням про викрадені гроші та паспорт, однак співробітники дали йому зрозуміти, що справа безнадійна, а також те, що він може отримати новий паспорт, що він і зробив. Наразі паспортний відділ Кодимського відділу поліції ліквідований, відповідну довідку про звернення до поліції про викрадену валізу з документами отримати не в змозі. Таким чином, його паспорт потрапив до шахраїв, які ним скористались та отримали кошти за договором позики. Також зазначив, що будь-яких угод позики не укладав, гроші не отримував, а також те, що в позовній заяві позивач вказав реквізити саме викраденого в нього паспорта. 24.04.2025 року позивач через свого керівника з використанням системи «Електронний суд» надав відповідь на відзив (а.с.77-79), в якому зазначає, що доказів того, що персональні дані відповідача, зокрема копію паспорта, картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування кредитних коштів, номер телефону, були використані товариствами для укладення договорів від його імені, відповідачем до суду не надані. Крім того, не надано доказів його звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором позики здійснено часткове погашення заборгованості, що підтверджує отримання відповідачем коштів за договором позики та його укладання. В свою чергу, в матеріалах справи містяться докази здійснення перерахування коштів відповідачу, оскільки саме відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. У встановлений судом строк сторони не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, а відповідач також не подав заперечення. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини: 30.03.2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1691913 (а.с.13 на звороті), з використанням для його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «aPgja4V691», відповідно до умов якого відповідач отримав позику в розмірі 6500 грн на строк 30 днів, тобто до 29.04.2021 року, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка / фіксована)у межах строку позики. Згідно пункту 1 за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Окрім того, у другому реченні пункту 4.2 цього Договору передбачено, що Позичальнику до моменту підписання договору зрозуміла зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення продовження строку користування позикою (пролонгація). В свою чергу розділ 7 «Порядок продовження строку користування позикою» Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які затверджені Рішенням Загальних зборів учасників цього товариства від 11.02.2021 року (надалі за текстом Правила надання грошових коштів у позику) (а.с.14-24), передбачає право позичальника продовжити строк користування позикою (пролонгації) зі сплатою процентів. Водночас пунктом 7.7 Правил надання грошових коштів у позику передбачено, що продовження строку користування Позикою є неможливим, якщо Товариство відступило право вимоги за Договором позики третій особі або звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості. При цьому, в розділі «11. Юридичні адреси та реквізити сторін» позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1691913 від 30.03.2021 року (а.с.13 на звороті) стосовно особи позичальника [PERSON] зазначений номер його мобільного телефону [NUMBER] та номер його рахунку: [NUMBER] . Водночас довідка про ідентифікацію (а.с.24 на звороті) підтверджує електронну пошту відповідача, яка зазначена в розділі «11. Юридичні адреси та реквізити сторін» договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1691913 від 30.03.2021 року (а.с.13 на звороті) та на яку було здійснено відправку одноразового ідентифікатору «aPgja4V691» використаного для підписання договору. На підтвердження виконання товариством пункту 1 договору позики щодо перерахування грошових коштів позики на банківський картковий рахунок позичальника позивач надав інформаційну довідку ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 10.03.2025 року Вих.№ КД-000016729/ТНПП (а.с.25 на звороті), відповідно до якої 30.03.2021 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у сумі 6500,00 грн, номер платежу - f4f834d6-ac07-4678-9eaf-a4cabb67c130, копію платіжної інструкції ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № f4f834d6-ac07-4678-9eaf-a4cabb67c130 (а.с.26), відповідно до якої 30.03.2021 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у сумі 6500,00 грн, а також інформаційну довідку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» від 11.03.2025 року Вих. №.11/03/25-56 (а.с.25), що також підтверджує видачу на банківську карту відповідача [PERSON] онлайн-позики за договором позики № 1691913, номер платежу № f4f834d6-ac07-4678-9eaf-a4cabb67c130. 26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було укладено договір факторингу № 2610 (а.с.27-31), відповідно до умов якого до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) права грошової вимоги, зокрема до відповідача за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1691913 від 30.03.2021 року, що підтверджується реєстром прав вимоги № 2 від 26.10.2021 року (а.с.35-36), в якому під № 9901 значиться договір № 1691913 від 30.03.2021 року з боржником [PERSON] 03.04.2023 року між ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 030423-ФК (а.с.38 на звороті-42), відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» передало (відступило) права грошової вимоги, зокрема до відповідача за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1691913 від 30.03.2021 року, що підтверджується реєстром заборгованості від 03.04.2023 року (а.с.47-48), в якому під № 29454 значиться договір № 1691913 від 30.03.2021 року з боржником [PERSON] . В свою чергу відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків, а саме не повернув надану йому позику в строки, передбачені вищезазначеним договором, та у повному обсязі не сплатив проценти за користування позикою, оскільки сплата процентів була здійснена ним лише 03.05.2021 року в сумі 1810,9 грн, 13.05.2021 року в сумі 129,34 грн і 14.05.2021 року в сумі 814,91 грн. Згідно пункту 7.4 Правил надання грошових коштів у позику (а.с.19), Позичальник погоджується, що у разі, якщо Позичальник не сплатив заборгованість в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, Товариство має право застосувати наслідки, передбачені в п. 6.8 цих Правил. При цьому, в пункті 6.8 Правил надання грошових коштів у позику (а.с.17 на звороті) передбачено, що Сторони домовились, що у разі неповернення Позичальником Заборгованості у встановлені Договором позики строки (дата повернення Позики), Товариство має право: нараховувати проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) у порядку, визначеному цими Правилами та Договором позики (підпункт 6.8.1); змінити кінцеву дату строку дії Договору позики на дату фактичного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, що тягне за собою зміну кінцевої дати Строку Позики на відповідну дату. Сторони підтверджують, що вказаний у цьому пункті порядок внесення змін до Договору позики в частині зміни кінцевої дати Строки Позики, є такими, що погоджений Сторонами та не потребує укладення окремих угод до Договору позики. Тому станом на 25.03.2025 року відповідач має заборгованість в сумі 19266,85 грн, з яких 6500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, а 12766,85 грн - заборгованість за нарахованими (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» по 28.07.2021 року, тобто у відповідності до пунктів 7.4 і 6.8 та пункту 7.7 Правил надання грошових коштів у позику, а саме лише до відступлення права вимоги за договором позики третій особі - ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 26.10.2021 року) та несплаченими процентами, що підтверджує розрахунок заборгованості (а.с.6-8). Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1691913 від 30.03.2021 року, укладеними з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а також враховуючи те, що відповідач не надав належних доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо заперечень відповідача проти позову Відповідачем [PERSON] не було надано суду (а за відсутності їх в нього, то не заявлено клопотання про витребування доказів в порядку, передбаченому ст. 84 ЦПК України) доказів того, що використаний для укладення договору позики паспорт громадянина України серії [NUMBER] був у нього перед цим викрадений. Зокрема відповідач [PERSON] не надав суду копії своєї заяви до органу 5134 - Кодимського сектору ГУ ДМС України в Одеські області, який припинив діяльність (згідно відомостей наявних в публічному доступі за посиланням https://dmsu.gov.ua/services/code.html) та не порушував перед судом клопотання про її витребування безпосередньо від ГУ ДМС України в Одеські області про видачу йому нового паспорту громадянина України із зазначенням в ній причин її подання (викрадення, загублення раніше виданого паспорту тощо). Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу ч.4 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином сама зазначена відповідачем [PERSON] у поданому відзиві причина отримання ним 20.01.2022 року нового паспорту громадянина України № [NUMBER] є ним недоведеною. Водночас із цим відповідачем [PERSON] не заперечено належності йому рахунку [NUMBER] та зарахування на цей рахунок від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» суми позики, зокрема шляхом надання суду роздруківки про рух коштів по рахунку 30.03.2021 року, коли згідно доказів наданих позивачу на цей рахунок ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було перераховано суму позики в сумі 6500 грн. У зв`язку з чим суд вважає, що заперечення наведені відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву (відзиві) не спростовують доводів позивача наведених в позовній заяві в обґрунтування позову та сприймаються судом виключно як спосіб захисту своїх інтересів за умов відсутності у дійсності порушення його прав. Посилання відповідача [PERSON] у своєму відзиві на пропуск позивачем строку загальної позовної давності, передбаченої ч.1 ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки, є безпідставними, оскільки правовідносини з приводу договору позики виникли в день її укладення - 30.03.2021 року, а пунктом 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. - щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції кредитового переказу АТ «ОТП БАНК» від 26.03.2025 року № 579934301.1 (а.с.1). Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до копії договору про надання правничої допомоги №01-11/24 (а.с.48-51), укладеного 01.11.2024 року між позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копії Витягу з Акту №9-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2025 року (а.с.52 на звороті), копії акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.53-54), та платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «ОТП БАНК» від 20.03.2025 року № 579933656.1 (а.с.54 на звороті), вартість витрат на правничу допомогу позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» становить 3500,00 грн, які були ним сплачені адвокату Ткаченко Ю.О. Таким чином матеріалами справи підтверджується як факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме вивчення наданих документів, визначення правової позиції, аналіз судової практики та складання позовної заяви у малозначній справі, так і фактичної сплати позивачем цих витрат. Водночас із цим від відповідача [PERSON] до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved