Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2000 року, укладеного між нею та [PERSON] у формі торгового біржового контракту № 314-п в Снігурівському представництві Херсонської товарної біржі "Смарагд-Південь", вона є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, розташованого за адресою по [ADDRESS] . Разом з тим, вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,21 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 25 липня 1996 року Василівською сільською радою на підставі рішення виконкому Василівської сільської ради від 28 листопада 1995 року №\~28, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №\~632, належить відповідачу. При розробці технічної документації, здійсненої на її замовлення, було змінено площу вище зазначеної земельної ділянки з дотриманням ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про державний земельний кадастр", в результаті чого присвоєно два кадастрові номери за цільовим призначенням земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстровано та внесено до Державного земельного кадастру за кадастровими номерами 4825781200:17:009:0027 площею 0,1018 га та 4825710100:40:000:0004 площею 0,0745 га. Посилаючись на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу діяла ст.30 Земельного кодексу УРСР, 1990 року, позивач вважає, що до неї разом з будинком перейшло й право власності на земельну ділянку для його обслуговування, у зв`язку з чим просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,1018 га, кадастровий номер 4825781200:17:009:0027 та площею 0,0745 га, кадастровий номер 4825710100:40:000:0004, для будівництва і обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою [ADDRESS] . Також просила не вирішувати питання про стягнення понесених судових витрат з відповідача. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] згідно поданої письмової заяви просила про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2000 року, укладеного у формі торгового біржового контракту № 314-п в Снігурівському представництві Херсонської товарної біржі "Смарагд-Південь", відповідач [PERSON] продав, а позивач [PERSON] купила житловий будинок з належними до нього надвірними господарськими будівлями, загальною площею 73,1 кв.м, житловою 42,5 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,21 га, за адресою по [ADDRESS] , за інвентаризаційною вартістю 12626,00 грн, проданого за 1500,00 грн. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за позивачкою в Снігурівському бюро технічної інвентаризації 02 листопада 2000 року у книзі 1а за № 286 (а.с.11-12). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2024 року вище вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між сторонами, визнано дійсним. Рішення суду набрало законної сили 16 серпня 2024 року (а.с. 9-12). В натупному, речове право на придбаний житловий будинок зареєстровано за позивачкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 серпня 2024 року, номер відомостей про речове право: 56386169, що підтверджується відповідним витягом № 392142430 сформованого 23 серпня 2024 року (а.с. 13). Одночасно, як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого Василівською сільською Радою народних депутатів 25 липня 1996 року на підставі рішення виконкому Василівської Ради народних депутатів від 28 листопада 1995 року № 28, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 632, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку розташована на території села Павло-Мар"янівки Василівської сільської ради, площею 0,21 га, на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] (а.с. 14). При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] , площу земельної ділянки згідно зазначеного державного акту на право приватної власності на землю серії МК виданого 25 липня 1996 року з дотриманням частини першої статті 11 Закону України "Про державний земельний кадастр" було змінено та присвоєно два кадастрові номери 4825781200:17:009:0027 та 4825710100:40:000:0004. Фактична площа земельної ділянки кадастровий номер 4825781200:17:009:0027\~ складає 0,1018 га, земельної ділянки кадастровий номер 4825710100:40:000:0004\~- 0,0745 га, що підтверджується письмовим повідомленням в.о. начальника Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління держгеокадастру у Миколаївській області Н. Мачушенко від 19 березня 2025 року № 1327/354-25 (а.с. 27-30). Згідно даних Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-5100480802025, 66300500402025 сформованих 04 березня 2025 року, державний акт серії МК б/н від 25 липня 1996 року також зазначено як документ, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1018 га, кадастровий номер 4825781200:17:009:0027 та земельну ділянку\~площею площею 0,0745 га кадастровий номер 4825710100:40:000:0004, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с. 15-26). Відповідно до частин 1,2 ст.78 ЗК України (2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ст.81 ЗК громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Згідно положень ч. 1 ст.30 ЗК України (яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу 20 травня 2000 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. У постанові від 11 лютого 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Вищезазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та земельної ділянки та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Крім того, пунктом "є" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Дослідженими судом доказами підтверджено, що позивачка у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Земельна ділянка під вказаним будинком раніше набула ознак об`єкта права власності, однак рахується за відповідачем на підставі державного акта, у зв"язку з чим позивачка не може отримати правовстановлюючий документ на землю у позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~При цьому, те, що позивачка не посвідчила перехід права на землю жодним чином не вплинуло на наявність в неї права власності на цей об`єкт, оскільки таке посвідчення є лише підтвердженням з боку держави права. Цільове призначення земельної ділянки не змінювалося. Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 23 червня 2025 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірних земельних ділянок відсутні. Оціночна вартість об"єкта нерухомості, а саме земельної ділянки площею 0,1018 га кадастровий номер 4825781200:17:009:0027 складає 162546,02 грн, та земельної ділянки площею 0,0745 га кадастровий номер 4825710100:40:000:0004 складає 183683,29 грн (а.с. 31-34). Таким чином, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з метою захисту прав позивачки на безперешкодне обслуговування та користування належним їй на праві власності житловим будинком, враховуючи, що право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] належить [PERSON] , який 30 жовтня 2000 року відчужив вказаний будинок [PERSON] , суд приходить до висновку, що позивачка набувши в свою чергу право власності на об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку набула також і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved