Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменко С.С. в інтересах держави в особі Кам`янської міської\~ради та\~ Дніпропетровської\~обласної ради\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~треті особи\~на стороні\~позивачів:Комунальне\~некомерційне підприємство\~Кам`янської міської\~ради «Міська\~лікарня швидкої\~медичної допомоги»,\~Комунальне підприємство\~«Дніпропетровська обласна\~клінічна лікарня\~ім.\~І.І.Мечникова»\~Дніпропетровської обласної\~ради,\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої кримінальним\~правопорушенням (стягнення витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину). \~ \~ \~ \~У своєму позові позивач просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь користь Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ 24604168, майдан Петра Калнишевського, 2, м. Кам`янське, 51931) кошти, витрачені на лікування [PERSON] в сумі 6 633 грн. 31 коп. та стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 23928934, просп. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, 49004) кошти, витрачені на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 36 484 грн. 56 коп. \~ \~ \~ \~Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.02.2022 у справі № 208/5071/20 (кримінальне провадження № 12019040000000837 від 18.10.2019) [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, [PERSON] звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік. Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.02.2022 у справі № 208/5071/20 набрав законної сили 11.03.2022. Судовим розглядом зазначеної справи встановлено, зокрема, наступне 17 жовтня 2019 року, о 18 год. 41 хв. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ Е200 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] , рухався по пр. Аношкіна зі сторони вул. Магнітогорської у напрямку просп. Т. Шевченка у м. Кам`янське Дніпропетровської області, зі швидкістю не менше 104,0 км/год. Рухаючись з зазначеною швидкістю, водій Каграманян не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, тобто легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, рухаючись із перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкості руху 50 км/год, на нерегульованому перехресті з вул. Спортивною, у м. Кам`янське, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з лівою бічною частиною автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який з порушенням вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.2 додатку № 1 Правил дорожнього руху України, рухався по вул. Спортивній зі сторони просп. Гімназичного у напрямку вул. Миру у м. Кам`янське та перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «MERCEDES-BENZ Е200 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] . Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно яких: п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяться із швидкістю не більше 50 км/год. п.12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил» Порушення п. п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водію автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла з порушенням свідомості до коми: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню по типу дифузного аксонального ураження з вогнищами забиття речовини головного мозку в обох скроневих долях, субарахноїдального крововиливу, гемосинусу основної пазухи, двостороннього перелому нижньої щелепи (ангулярного ліворуч (кут нижньої щелепи), ментального праворуч (тіло нижньої щелепи)) з травматичною екстракцією зубів, розриву шкіри зовнішніх слухових проходів праворуч та ліворуч, стану після вушної та носової кровотечі, численних саден обличчя; закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків; численних саден шкіри передньої черевної стінки; рваної рани в проекції зовнішньої поверхні лівого гомілковостопного суглобу, перелому внутрішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу з задовільним стоянням уламків. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження в [PERSON] у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. З приводу заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на\~стаціонарному лікуванні\~у відділенні\~щелепно-лицьової\~хірургії Комунального\~підприємства «Дніпропетровська\~обласна клінічна\~лікарня ім.\~І.І.\~Мечникова» Дніпропетровської\~обласної ради.Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 36 484 грн. 56 коп. Факт лікування потерпілого [PERSON] та витрат на його лікування підтверджується довідками калькуляції Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до\~інформації КП\~«Дніпропетровська обласна\~клінічна лікарня\~ім.\~І.І.\~Мечникова» ДОР\~від 25.12.2024\~за №15/2077\~кошти на\~лікування [PERSON] \~витрачені з\~обласного бюджету (кошти Дніпропетровської обласної ради) у розмірі 36 484 грн. 56 коп. Окрім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження 12019040000000837 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення в ході досудового розслідування встановлено також постраждалу особу у вищевказаній дорожній транспортній пригоді якою є [PERSON] яка була пасажиром транспортного засобу ВАЗ «21093», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] що підтверджується документами з матеріалів кримінального провадження 12019040000000837 долучених прокурором до позовної заяви. За результатом дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинено легкі тілесні ушкодження, в наслідок яких остання перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, відділенні нейрохірургії Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 17.10.2019 по 29.10.2019. Факт лікування\~ [PERSON] \~та витрат\~на її\~лікування підтверджується\~довідками калькуляції\~Комунального некомерційного\~підприємства Кам`янської\~міської ради\~«Міська лікарня\~швидкої медичної\~допомоги» додаються,\~витрати вказаного\~закладу охорони\~здоров`я на\~лікування [PERSON] \~склали 6 633 грн. 31 коп. Відповідно до інформації КНП КМР «МЛШМД» від 07.07.2023 за №756 кошти на лікування [PERSON] витрачені з місцевого бюджету (кошти Кам`янської міської ради) у розмірі 6 633 грн 31 коп. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілих в межах кримінального провадження не заявлявся. Враховуючи те, що КНП КМР «МЛШМД», КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР понесені витрати на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] внаслідок вчиненого кримінального правопорушення [PERSON] у сумі 43 117 грн. 87 коп., якого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.02.2022 у справі № 208/5071/20 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, понесені витрати лікарнею підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи, а саме з відповідача [PERSON] . Згідно з інформацією КНП КМР МЛШМД» від 28.06.2023 № 04/56-3701вих-23, надано інформацію щодо понесених лікарнею витрат на лікування [PERSON] та джерел фінансування (за рахунок коштів місцевого бюджету Кам`янська міська рада), повідомлено, що заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не проводились. Згідно інформації КП « Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР від 12.12.2024 № 56-7682вих-24 що заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не проводились та надано інформацію щодо понесених лікарнею витрат на лікування потерпілого [PERSON] та джерел фінансування (за рахунок коштів обласного бюджету Дніпропетровська обласна рада), Згідно з інформацією Дніпропетровської обласної ради 17.01.2025 за № ВИХ-148/0/2-25 заходи щодо стягнення понесених витрат не вживались. Згідно з інформацією Кам`янської міської ради від 19.12.2024 за № 01вих-16/1587 заходи щодо стягнення понесених витрат не вживались. 2. Процесуальні дії по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 року цивільну справу № 208/3062/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 10.03.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача Єрзаулов С.С. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Дніпропетровської обласної ради до суду подано клопотання про розгляд справи без їх участі позов підтримують у повному обсязі. Представник КНП КМР «МЛШМД» надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представником КП «Дніпропетровська\~обласна клінічна\~лікарня ім.\~І.І.\~Мечникова» ДОР\~ також надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за зареєстрованим місцем проживання, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281,\~282\~ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. \~ \~ \~ \~ Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.02.2022 у справі № 208/5071/20 (кримінальне провадження № 12019040000000837 від 18.10.2019) [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, [PERSON] звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік. Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.02.2022 у справі № 208/5071/20 набрав законної сили 11.03.2022 В результаті дій відповідача [PERSON] потерпілому [PERSON] згідно висновку експерта №209е/44 року виявлені ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню по типу дифузного аксонального ураження з вогнищами забиття речовини головного мозку в обох скроневих долях, субарахноїдального крововиливу, гемосинусу основної пазухи, двостороннього перелому нижньої щелепи (ангулярного ліворуч (кут нижньої щелепи), ментального праворуч (тіло нижньої щелепи)) з травматичною екстракцією зубів, розриву шкіри зовнішніх слухових проходів праворуч та ліворуч, стану після вушної та носової кровотечі, численних саден обличчя; закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків; численних саден шкіри передньої черевної стінки; рваної рани в проекції зовнішньої поверхні лівого гомілковостопного суглобу, перелому внутрішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу з задовільним стоянням уламків з приводу чого він перебував на лікуванні в Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова». Факт лікування потерпілого [PERSON] та витрат на його лікування підтверджуються листом та довідкою калькуляції Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова». Відповідно до інформації від КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» від 25.12.2024 за № 15/2077 та довідки калькуляції вбачається що витрати на лікування витрачено кошти Дніпропетровської обласної ради, заходи представницького характеру лікарнею не вживались добровільно кошти несплачено. Як вбачається з матеріалів справи внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на\~стаціонарному лікуванні\~в період\~часу 17.10.2019\~по 22.11.2019\~у відділенні щелепно-лицьової хірургії Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 36 484 грн. 56 коп. Також внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~що вчинено\~ [PERSON] \~постраждала [PERSON] , яка була пасажиром транспортного засобу ВАЗ «21093», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті дій відповідача [PERSON] потерпілій [PERSON] згідно висновку експерта №170е/35 виявлені ушкодження у вигляді сумісна тупа травма, закрито черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій голови, грудинної клітини, грудного відділу хребта, з приводу чого остання перебувала на лікуванні в Комунального некомерційному закладі Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Факт лікування потерпілої [PERSON] та витрат на її лікування підтверджуються листом та довідкою калькуляції Комунального некомерційному закладі Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 07.07.2023 за 756. Відповідно до інформації КНП КМР «МЛШМД» від 07.07.2023 за №756, та від 07.06.2023 103-Б кошти на лікування [PERSON] витрачені з місцевого бюджету. Відповідач [PERSON] не сплачував самостійно витрати на лікування постраждалого [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 17.10.2019 по 29.10.2019, вартість її лікування становить 6633 грн.31 коп. Згідно листа Кам`янської міської ради від 17.02.2025 (8вих-12/138) Кам`янська міська рада та її виконавчі органи із цивільним позовом до суду про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілої [PERSON] з моменту закінчення її лікування не зверталися, адже на момент лікування постраждалої [PERSON] винну особу не було встановлено судом у добровільному порядку. [PERSON] не були відшкодовані витрати на лікування потерпілої понесені закладом охорони здоров`я. 4. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтею 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадкам і в порядку, що визначені законом. З урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1\~ст.131-1 Конституції України\~щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Положення п. 3 ч. 1\~ст. 131-1 Конституції України\~відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є\~Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави. Так, встановлюючи відсутність підстав для представництва інтересів держави, обов`язковими є висновки Конституційного Суду України викладені у рішенні від 08.04.1999 р. № 3-рп/99, про те що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані належними нормами матеріального права, які узгоджуються та відповідають Конвенції та практиці ЄСПЛ. Так, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдані за певних обставин, наприклад, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (справа «Менчинська» проти Росії). Тому участь прокурора у даній справі, з урахуванням вище зазначеної практики Верховного суду та Європейського Суду з прав людини є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян. Таким чином, при порушенні або наявності загрози інтересам держави, бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування, компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме представництво органів прокуратури інтересів держави в особі відповідачів. Аналогічної правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду під час розгляду 15.10.2019 справи № 903/129/18 за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області до фізичної особи - підприємця про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду. Зокрема, у постанові зазначено, що незалежно від причин неспроможності самостійно звернутися до суду вже сам факт не звернення сільською радою до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтересам жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людині. Згідно до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2\~ст.1191 ЦК України\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно вимог ч. ч. 1, 3\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Згідно ч. 6ст. 82\~ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545(надалі Порядку), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Крім того,\~п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11«Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~передбачено, що позов про стягнення таких витрат може бути пред`явлений закладом охорони здоров`я, органом Державного казначейства України або прокурором. Згідно ч. 1\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно з ч. 2\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~, прокуро здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Згідно з ч. 3\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до ч. 4\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 року\~встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Суд погоджується з доводами прокурора про те, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів та стаціонарне лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів та інтересів територіальної громади. 5.Висновки суду. Таким чином,\~беручи до\~уваги вищевикладене,\~суд вважає\~заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки Дніпропетровською обласною радою понесено витрати на лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 36484 грн. 56 коп., з [PERSON] стягнути вказану суму на користь держави в особі Дніпропетровської обласної ради. Витрати, понесені Кам`янською міською радою на лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 6633 грн. 31 коп., стягнути з [PERSON] вказану суму на користь держави в особі Кам`янської міської ради. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 6.Розподіл судових витрат. Відповідно дост.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved