Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

представниця позивачки [PERSON] , адвокат - Косик Л.А., 20.03.2025, через систему «Електронний суд», подала до суду позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування, в якій просить суд стягнути з відповідача Страхової компанії «Еталон» на користь [PERSON] страхове відшкодування за шкоду, заподіяну смертю сина [PERSON] у розмірі 288000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 96000,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є матірю загиблого в дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] , яка відбулася 03.11.2024 на автодорозі «Кам`янка-Бузька-Жовква» у с. Верени, Львівського району, Львівської області за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», р.н. [NUMBER] , який на момент ДТП був забезпечений страховим полісом №ЕР-217924008, страхова компанія «Еталон».Позивачка [PERSON] на підставі ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1200 ЦК України має право на страхове відшкодування, у зв`язку з цим 19.12.2024 звернулася з письмовою заявою до відповідача, однак відповідач повідомив, що до питання виплати страхового відшкодування повернеться після прийняття рішення відповідного суду у справі щодо кримінального провадження. Вважає, таку відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження необґрунтованою та такою, що порушує право позивачки на отримання страхового відшкодування, адже цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача, тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Враховуючи вище наведене звертається до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів та просить суд стягнути страхове відшкодування в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 20.03.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 15.04.2025 на адресу суду надійшов відзив приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на позовну заяву. В обґрунтування якого покликався на те, що позивачкою не надано жодного документального підтвердження перебування на утриманні померлого або підстави відповідно до яких вона мала право на таке утримання, адже стороною не надано жодних доказів, на підтвердження перебування на утриманні потерпілого, розміру пенсії, виплати надані утриманцю внаслідок втрати годувальника, доказів, що вказують на отримання позивачем доходу меншого від встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, а також те що померлий [PERSON] був працевлаштований та отримував достатній дохід для утримання потерпілої та його допомога була основним та постійним джерелом її існування. Окрім того, звертають увагу суду, на те, що згідно довідки форми ОК -5 видно, що [PERSON] за 2024 отримувала заробітну плату від ФГ «Діамант Плюс». Посилання позивачки на те, що вона здійснювала догляд за сестрою померлого [PERSON] , 2019 р.н. і не працювала не підтверджено, та враховуючи те, що дитина має обох батьків, відповідно її утримання покладено них обох. Відтак вважають, що вимога про стягнення з ПрАТ СК «Еталон» страхового відшкодування незаконною, необґрунтованою та такий розмір вимог позивача перевищує страхову суму (ліміт відповідальності страховика). Що стосується стягнення витрат на оплату адвоката, то зазначають, що такі витрати на правничу допомогу не обґрунтовані та документально не підтверджені. На підставі вище вказано просять в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити /а.с. 37-39/. Представниця позивачки [PERSON] - адвокат Косик Л.А., 26.05.2025 через систему «Електронний суд» подала заява про зменшення розміру позовних вимог. В поданій заяві, вказала, що враховуючи ліміт відповідальності страховика, сторона позивача, користуючись своїм правом, передбаченим п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України зменшує розмір позовних вимог, та просить суд стягнути з страхової компанії «Еталон» на користь [PERSON] страхове відшкодування за шкоду у розмірі - 288 000 (двісті вісімдесят вісім тисяч ) грн., моральну шкоду у розмірі - 32 000 (тридцять дві тисячі) грн.. Вирішити питання судових витрат/а.с. 51-53/. Представниця позивачки [PERSON] - адвокат Косик Л.А., 26.05.2025 через систему «Електронний суд» подала додаткові пояснення у справі. В яких вказала, що позивачка звертається про виплату страхового відшкодування заподіяної смертю потерпілого на підставі п.4 ч.1 ст.1200 ЦК України та в зазначеному випадку підлягає встановленню факт догляду за дитиною до досягнення чотирнадцяти років та факт працевлаштування особи, яка звертається за допомогою. На момент ДТП позивачка не працювала та здійснювала догляд за сестрою загиблого - [PERSON] , [INFO] . Відтак згідно умов, встановлених ст.1200 ЦК України, позивачка має право на страхове відшкодування у спірних правовідносинах /а.с. 56-68/. 23.06.2025 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли письмові пояснення приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», в яких викладені пояснення аналогічні в поданому відзиві. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представником позивачки - адвокатом Косик Л.А. на адресу суду подана заява, в якій просила суд розгляд справи проводити без участі сторони. Позовні вимоги підтримують із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просять їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце проведення судового засідання. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відтак враховуючи відсутність підстав для відкладення судового засідання, суд дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.11.2024 судом встановлено, що 03.11.2024 близько 02:50 на автодорозі «Кам`янка-Бузька-Жовква» у с. Верени, Львівського району, Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (виїзд Т3 за межі дороги з подальшим наїздом на перешкоду - дерево) за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В результаті ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП /а.с. 22/. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09.11.2024 Кам`янка-Бузькою міською радою /а.с. 20/. Згідно довідки про причину смерті№ 71/24 виданої 04.11.2024 КЗ «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи, причиною смерті [PERSON] , була отримання ушкоджень, будучи пасажиром легкового автомобіля при зіткненні з деревом /а.с. 21/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2004, [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с. 23/ Разом з тим згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00048514790 від 17.12.2024, 25.07.2003 між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області у справі № 2-1596/2011 від 06.02.2013 було розірвано /а.с. 18-19/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.03.2019 Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначена як мати /а.с. 24/. Згідно довідки № 3195 виданої 17.12.2024 [PERSON] фактично зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять [PERSON] , батько, [INFO] , [PERSON] , мати [INFO] , [PERSON] , дочка, [INFO] , [PERSON] , дочка, [INFO] /а.с. 26/ Згідно з реєстру відомостей із Пенсійного фонду позивачка з 01.10.2024 року не працювала, заробітку не отримувала /27-30/. На момент дорожньо- транспортної пригоди (03.11.2024) транспортний засіб марки «ВАЗ 210700-20» д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом № -217924008 СК «Еталон» /а.с. 40/. 19.12.2024 [PERSON] звернулась з письмовою заявою до СК «Еталон» у якій просила відшкодувати їй шкоду, заподіяну смертю сина [PERSON] розмірі - 288 000 грн. (36 мінімальних заробітних плат) та моральну шкоду, заподіяну смертю сина [PERSON] , у розмірі - 96 000 грн. (12 мінімальних заробітних плат) /а.с. 14-15/. 17.02.2025 [PERSON] отримала лист, в якій СК «Еталон» вказала, що вище вказана заява позивачка подана передчасно та до розгляду питання виплати страхового відшкодування повернеться після прийняття рішення відповідного суду у справі щодо кримінального провадження /а.с.16/. Позивачка звертаючись до суду з даним позовом вказує, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачки на отримання страхового відшкодування. Відповідач позов заперечив, вказавши що [PERSON] не довела підстав для отримання нею страхового відшкодування. Вирішуючи такий спір суд виходив з наступних мотивів та положень закону. За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. В свою чергу, за змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. В ході судового розгляду судом встановлено, що 03.11.2024 близько 02:50 на автодорозі «Кам`янка-Бузька-Жовква» у с. Верени, Львівського району, Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», р.н. [NUMBER] . В результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «ВАЗ 210700-20» д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом № -217924008 ПАТ СК «Еталон», що і не заперечується сторонами. Відтак, встановивши що [PERSON] загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ СК «Еталон» , суд дійшов висновку, що дана ДТП є страховим випадком і на ПАТ СК «Еталон» покладений обов`язок щодо відшкодування завданої шкоди. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (пункт 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Аналіз наведених норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що у відносинах з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів законодавець при виплаті таких складових страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, а саме шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, як сама шкода, так і відшкодування моральної шкоди, розмежовує осіб, які мають право на таке відшкодування, а також порядок такого відшкодування і його розмір. При цьому спільним чинником, який повинен враховуватися при його виплаті (стягненні в судовому порядку) є те, що його розмір визначається в мінімальних заробітних платах у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, а також те, що сукупний розмір усіх відшкодувань не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, здійснюється на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України (тобто, за відсилочною нормою), кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Разом з тим відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1200 ЦК України шкода відшкодовується одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років [PERSON] - мати [PERSON] звернулася до ПАТ СК «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак ПАТ СК «Еталон» заперечує право позивачки на отримання страхового відшкодування посилаючись на відсутність підстав. Зокрема судом не приймаються аргументи відповідача про недоведеність факту, що позивачка була на повному утриманні померлого, одержувала від померлого допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобу до існування, оскільки згідно ст. 1200 ЦК України передбачено, що в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають не тільки непрацездатні особи, які були на його утриманні, але і ті які мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Тобто законом не обмежено коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди лише утриманцями загиблого, а допускається право на отримання такого відшкодування навіть особами, які не були утриманцями, але мали право на таке утримання. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що саме на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не працювала, не отримувала доходу у вигляді заробітної плати, та здійснювала догляд за сестрою померлого, [PERSON] , яка на день настання страхового випадку не досягла чотирнадцятирічного віку, а відтак суд погоджується з стороною позивача, що в неї виникло право на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю сина на підставі пункту 4 частини 1 статті 1200 ЦК України. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Отже, з урахуванням ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд погоджується з розрахунком сторони позивача та вважає, що з ПАТ страхової компанії «Еталон» на користь [PERSON] за шкоду, заподіяну смертю сина [PERSON] підлягає стягнення страхове відшкодування у розмірі 288 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 32 000,00 грн., що не перевищує розмір страхової суми. Щодо судових витрат, то суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог на користь держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: approved