Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Державний податковий університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу у сумі 5430,34 грн., в якому просить стягнути з відповідача на користь Державного податкового університету борг за надання освітніх послуг у розмірі 4311,29 грн та пені у розмірі 1119,05 грн, що в сумі складає 5430,34 грн. а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що між Державним податковим університетом та [PERSON] укладено договір №22071012 від 25.09.2022 про надання освітніх послуг. Згідно наказу № 943 від 25.09.2022, [PERSON] зараховано студентом 1-го курсу заочної форми навчання для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти за спеціальністю 281 «Публічне адміністрування та адміністрування: регіональне управління та самоврядування» за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Загальна вартість освітньої послуги становила 20250 грн. 00 коп. Наказом Університету\~№ 1642\~від 06.12.2023[PERSON] відраховано з числа студентів у зв`язку з невиконанням навчального плату та умов договору з 07.12.2023. Освітня послуга була надана на суму 4311,29 грн, проте Відповідачем вищезазначена сума не була сплачена. Також відповідно до п.5.2 Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості невиконаного в строк зобов`язання, тому розрахунок штрафу здійснюється з 26.04.2024 10.04.2025 і складає 1119,05 грн., Отже позивач вважає, що заборгованість за Договором складає 5430,34 грн. Ухвалою суду від 29.04.2025 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. Відповідач повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, правом надання відзиву на позов не скористався. Будь-яких заяв чи клопотань по суті спору до суду не надходило. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, судом встановлено, що 25.09.2022 року між Державним податковим університетом та [PERSON] укладено договір №22071012 про надання освітніх послуг, що підтверджується копією договору. Відповідно до п. 1.1. Договору, позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу) студента [PERSON] . Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідач повинен своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість освітньої послуги становить 20250 грн. 00 коп. Відповідно до п. 4.7. Договору, відповідач щомісяця здійснює оплату за послуги в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Згідно наказу № 943 від 25.09.2022 [PERSON] зараховано студентом 1-го курсу денної форми навчання для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти за спеціальністю 281 «Публічне адміністрування та адміністрування: регіональне управління та самоврядування» за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, що підтверджується копією витягу із наказу. Згідно наказу № 1642 від 06.12.2023, [PERSON] відраховано з числа студентів у зв`язку з невиконанням навчального плану та умов договору з 07.12.2023. Як вбачається з розрахунку заборгованості за навчання [PERSON] згідно договору № 22071012 від 25.09.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем за 2022-2023 р. складає 4311,29 грн. Також відповідно до п. 5.2 Договору за несвоєчасне внесення плати за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості невиконаного в строк зобов`язання. Згідно калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, пеня за невиконання умов укладеного між сторонами Договору, складає 1119,05 грн. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи, що позивачем в повному обсязі виконані всі зобов`язання за договором, боржник в свою чергу взяті на виконані не були в свою чергу зобов`язання, передбачені Договором в повному обсязі не виконав, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Беручи до уваги, що ухвалою суду від 29.04.2025 року клопотання позивача було задоволено та відстрочено сплату судового збору до ухвалення по справі судового рішення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved