Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

У грудні 2024\~року до\~ Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Старіков Євген Олексійович із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 08 травня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №\~522, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16\~листопада 2021 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 5321. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Подружжя втратили почуття один до одного. Часто виникають суперечки з будь-яких приводів. Сім`я існує лише формально, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить його інтересам. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2024 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явився, при цьому представник позивача подав до суду заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 травня 2021 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №\~522, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 листопада 2021 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 5321. За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Подружжя втратили почуття один до одного. Часто виникають суперечки з будь-яких приводів. Сім`я існує лише формально, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Як унормовано\~ст.\~113 СК\~України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві [PERSON] просить після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », що узгоджується з вимогами ст.\~113\~СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 968 грн. 96\~коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить 484 грн 48\~коп., а 50\~відсотків, що становить\~484 грн 48\~коп., стягнути на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved