Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] [INFO] . Станом на дату її смерті, він з нею проживав в одній квартирі за адресою [ADDRESS] . Бабуся перебувала у похилому віці та мала незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим він, як єдина найближча рідна особа, здійснював за нею догляд та піклувався про неї. Оскільки вони проживали за однією адресою, він тривалий час не звертався до нотаріуса, оскільки вважав що автоматично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі. 21.07.2023 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. з метою оформлення спадкового майна після смерті своєї бабусі. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. У своєму роз`ясненні від 01.08.2023 року № 98/01-16 приватний нотаріус повідомила, що строк для прийняття спадщини до майна померлої сплинув 20.02.2020 року, спадкоємець не пред`явив документів які б стверджували про фактичне прийняття спадщини (ст. 1286 ЦК України), в зв`язку з чим відкрити спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] являється неможливим, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини. Крім нього, спадкоємцем [PERSON] є її син [PERSON] , його батько, який не піклувався про матір, не цікавився станом її здоров`я, жив окремо, а з 2017 року з ним було втрачено зв`язок. Інших спадкоємців [PERSON] немає. Спадкова справа щодо майна померлої не відкривалась. Спадкодавець являлась співвласником 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] та власником квартири за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, документи про право власності на майно не збереглися. В реєстрі нерухомого майна відсутня інформація щодо реєстрації права власності за спадкоємцем. Встановлення факту постійного проживання на момент смерті зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації його спадкових прав. З огляду на викладене, він просить суд встановити факт його проживання із спадкодавцем, своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , у період з березня 2014 року до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.01.2025 заяву було залишено без руху (а.с. 39). Заявник належним чином та у встановлений судом строк усунув вказані недоліки. Ухвалою суду від 19.02.2025 року відкрито окреме провадження у справі (а.с. 50). 12.03.2025 року від представника заінтересованої особи Київської міської ради надійшли пояснення щодо заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання, в якій вони просять суд прийняти рішення у відповідності до вимог закону. В обґрунтування посилаються на те, що заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а спадкодавець [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68-73). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій підтримав вимоги викладені у заяві та просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи Київської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 68-73, 97-98). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд прийшов до висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами. Судом встановлено, що [INFO] у віці 82 років у місті Києві померла громадянка України [PERSON] [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №1015, на підставі якого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Смерть [PERSON] настала вдома, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №435, яке видане 21.08.2019 року КНП «ЦПМСД №2» Дарницького району міста Києва (а.с. 65). Причина смерті серцево-судинна недостатність, гіпертонічна хвороба. Вказана обставина також підтверджується листом КНП «ЦПМСД №2» Дарницького району міста Києва №230 від 27.02.2025 року (а.с. 64). До складу спадкового майна померлої входить: 1) 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.07.1996 року, яке видане Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної адміністрації м. Києва на підставі розпорядження № 11111 від 17.07.1996 року (а.с. 76) 2) 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.08.2005 року, яке посвідчене державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвої Т.М. за реєстровим №320 (а.с. 77); 3) 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.04.2001 року (а.с. 76 зворот). Вказане також підтверджується відповіддю КП КМР «КМ БТІ» за № 062/14-2648 від 10.03.2025 року (а.с. 75). Станом на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Дарницької РДА у м. Києві № 101-6542/06 від 03.08.2023 року (а.с. 21). Спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не відкривалась, що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. №98/01-16 від 01.08.2023 року (а.с. 19) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73284305 від 21.07.2023 року (а.с. 20). Спадкоємцем [PERSON] є її онук - заявник [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження № 857 від 05.05.1993 року, на підставі якого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 17) та актовим записом про народження його батька [PERSON] за №1768, на підставі якого Дарницьким бюро РАЦС м. Києва видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 18). Батько заявника [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №1343, на підставі якого Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 82). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з пропуском строку, необхідного для прийняття спадщини та відсутністю документа, який посвідчує факт постійного проживання з померлим. З метою захисту його прав та законних інтересів заявнику рекомендовано звернутися до суду за продовженням терміну прийняття спадщини (а.с. 19). Так, станом на дату смерті [PERSON] , заявник [PERSON] . Факт спільного проживання заявника [PERSON] з його бабусею [PERSON] підтверджується спільною заявою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підписи на якій засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. за реєстровими №267, 268 (а.с. 22). Так, зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] з березня 2014 року проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм онуком [PERSON] , який здійснював за нею догляд в силу її похилого віку. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином прийняття спадщини спадкоємцем, який у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини залежить від постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 29 Цивільного Кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання: Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Частиною 9 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи. Те, що в дійсності заявник [PERSON] постійно проживав на момент смерті зі свою бабусею [PERSON] , підтверджується матеріалами справи та спростовано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 (провадження N 61 -44149св 18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом також у постановах від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20 від 14.12.2022 року у справі 198/132/21. Встановлення факту постійного проживання на момент смерті зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації його спадкових прав. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявника на момент смерті зі спадкодавцем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved