Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», в особі представника Городніщевої Є.О., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за договором споживчого кредиту № 4088643 від 26.10.2023 в розмірі 56597,62 грн та судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4088643, відповідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. За умовами кредитного договору: сума кредиту - 10000 грн 00 коп.; строк кредиту - 350 днів: з 26.10.2023 по 10.10.2024. У період договору було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, яка становить 2,0% в день. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за даним кредитним договором. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Всупереч вимогам кредитного договору відповідачка не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 02.06.2025 від представника відповідачки адвоката Мотальової-Кравець В.Ю., до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначила, що нарахування відсотків за спірним кредитним договором були нараховані не у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням Закону України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Крім того вказала, що нараховані відсотки є непропорційно великими. 04.06.2025 від представника позивача Городніщевої Є.О., до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому вказала, що станом на сьогоднішній день, ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Отже, відповідачці у даному випадку нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. Представник позивача у позовній заяві, просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справі повідомлені завчасно та належним чином, причини неявки не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності усіх учасників на підставі наявних матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так,\~судом встановлено,\~що 26\~жовтня 2023\~року між\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№ 4088643\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачці надано\~кредит у\~сумі 10000,00\~грн,\~на строк\~350\~днів з\~26.10.2023\~по 10.10.2024, який був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М672», з умовами якого остання була ознайомлена. Дані обставини підтверджуються копією договору № 4088643 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.10.2023 (а.с. 64-83); паспортом споживчого кредиту від 26.10.2023 (а.с. 84-88) та копією правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 120-140). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, [PERSON] за допомогою електронного підпису підтвердила, що отримала та ознайомилася із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с. 84-88). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, а саме: 26.10.2023 здійснило перерахунок грошей у сумі 10000,00 грн на банківський рахунок картки [PERSON] .. Дані обставини знайшли своє підтвердження повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 01.11.2024 № 87-0111 (а.с. 204), а також інформацією наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 22.04.2025 про витребування доказів (а.с. 16, 18 том 2). 25 жовтня 2024 року право вимоги за договором № 4088643 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.10.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», що підтверджується копією договору факторингу № 25/10/24 від 25.10.2024 (а.с. 148-157), витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/24 від 25.10.2024 (а.с. 94), рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 (а.с. 143). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4088643 від 26.10.2023, станом на 25.10.2024, [PERSON] має заборгованість 56597,62 грн 00 коп., яка складається з наступного: 9999,95 грн 00 коп. - тіло кредиту; 46597 грн 67 коп. заборгованість за процентами (а.с. 206-219). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів, та часткову оплату процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 23.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] кредитного договору № 4088643, та подальшим укладанням 25.10.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" договору факторингу № 25/10/2024, у результаті чого ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4088643 від 23.10.2023 та наявності з боку відповідачки невиконаних зобов`язань за цим договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачкою. Щодо заперечень сторони відповідачки викладених у відзиві на позовну заяву суд зазначає наступне. З приводу твердження представника відповідачки щодо розрахування відсотків відповідно до п. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, то суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно Законом України від 22.11.2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено вищевказані зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Однак, у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що дія п. 5 ст. 8 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Ураховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 23.10.2023, тобто до набрання чинності цим Законом, а також те, що строк дії цього договору сторонами не продовжувався після набрання чинності указаним Законом, тому процента ставка за цим договором не може розраховуватися у розмірі 1%, оскільки така норма не діяла на час укладення цього договору. Таким чином, зважаючи на наведені обставини позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4088643 від 23.10.2023 року в розмірі 56597,62 грн 00 коп., яка складається з наступного: 9999,95 грн 00 коп. - тіло кредиту; 46597 грн 67 коп. заборгованість за процентами. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Документально підтвердженим є розмір витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн 00 коп. Зазначений розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Також, документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, оплаті правової допомоги адвоката, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved