Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просила визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказала на те, вона є рідною донькою [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але на момент смерті знаходився у м. Балінген у Федеративній Республіці Німеччина, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 07.08.2024 року, виданим Відділом РАЦС м. Балінген. 01.10.2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 01.10.2022 року, виданим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13). Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: квартира загальною площею 30,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка останньому належала на підставі договору міни від 03.11.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. та зареєстрованого за №1451 а також три автомобілі, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2121, 1985 року виготовлення д.н.з. [NUMBER] , автомобіль марки ВАЗ 21061, 1999 року виготовлення, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіль марки Opel Vectra, 1989 року виготовлення. Процес прийняття спадщини позивач розпочала 09.12.2024 року коли звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиної М.І., яка завела спадкову справу №61/2024. В той же день 09.12.2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №309/02-21, відповідно до якої нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини. Щодо пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначає, що нею було пропущено строк прийняття спадщини через об`єктивні причини, а саме через те, що вона не могла вчасно отримати свідоцтво про смерть батька, адже перед смертю він виїхав на лікування до Федеративної республіки Німеччина. [INFO] [PERSON] помер на території Федеративної республіки Німеччина у місцевій лікарні. Через бюрократичні перепони свідоцтво про смерть [PERSON] було видане через декілька місяців після смерті, а саме [INFO] , апостильоване Окружним управлінням Тюбінгена 09 вересня 2024 року, а фактично отримане на руки позивачкою в Україні лише 07 листопада 2024 року. Окрім того, [INFO] позивач народила дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15 серпня 2024 року, виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У період з 03 червня 2024 по 20 жовтня 2024 року позивач перебувала у відпустці у зв`язку із вагітністю і пологами, що підтверджується листками непрацездатності. Таким чином, враховуючи несвоєчасне отримання документу про смерть батька, вагітність та перебування у відпустці по догляду за новонародженою дитиною позивач пропустила строк для прийняття спадщини та не змогла вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. В судові засідання позивач не з`явилась, представником позивача адвокатом Чеховською Дар`єю Ростиславівною направлено на адресу суду письмові клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, про витребування належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 50), про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та просив ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 52-62). Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть S 219/2024 від 07/08/2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 17-19). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 01.10.2022 року, в результаті чого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , з 29.09.2020 року значиться знятою з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до копії договору міни від 03.11.1999 року, [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). З постанови приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиної М.І. від 09.12.2024 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 22). Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиної Мар`яни Ігорівни (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 118/19, оф. 17-19, м. Ірпінь, 08205) належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті батька позивачки. На виконання зазначеної ухвали приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиною М.І. було направлено на адресу суду копію спадкової справи №61/2024 від 09.12.2024 року, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; позивач [PERSON] , [INFO] є єдиним спадкоємцем померлого, яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом 09 грудня 2024 року, тобто із порушенням строку прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У частині 1 статті 1269 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Звертаючись до суду з даним позовом позивач [PERSON] наполягала на тому, що пропустила встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через несвоєчасне отримання документу про смерть батька, вагітність та перебування у відпустці по догляду за новонародженою дитиною не могла вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч.3 ст. 1272 ЦК України, та роз`ясненнями, що містяться в абзаці 6 п.24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає встановленим, що позивач пропустила встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , з поважних причин. При цьому суд враховує відсутність інших спадкоємців, права яких могли би бути порушені, а також те, що позивач [PERSON] , звернувшись 09 грудня 2024 року до нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , пропустила встановлений Законом строк для подання заяви про прийняття спадщини лише на три місяці. За таких обставин, оскільки позивач з поважної причини пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , - два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved