Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

До суду звернулося ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ\~«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 1138769 про надання споживчого кредиту від 25.11.2023 у розмірі 52 459,98 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачки 2 422,40 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № 1138769 про надання споживчого кредиту від 25.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку, емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування (803% річних). Кредитний договір був укладений в електронному виді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 1138769 про надання споживчого кредиту від 25.11.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Станом на 29.07.2024 заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 52 459,98 грн., яка складається з 9 999,98 грн. -\~заборгованість за кредитом, 42 460,00 грн. -\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом (803 % річних) за період з 25.11.2023 по 29.07.2024 (включно). Представник позивача Руденко К.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Ухвалою судді від 05.02.2025 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 25.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір № 1138769 про надання споживчого кредиту за допомогою ІТС Товариства шляхом підписання його тексту електронними підписами почергово споживачем\~в особистому кабінеті та Товариством. Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. на споживчі (особисті) потреби. Строк кредиту\~360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах строку кредиту. Розділом 2 Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з Розділом 3 Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів (розділ 5 Договору). Розділом 6 Договору передбачена відповідальність сторін, яку сторони несуть за порушення умов договору згідно чинного законодавства України та договору. Відповідно до договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 право грошової вимоги за договором № 1138769 від 25.11.2023, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1138769 від 25.11.2023 в сумі 52 459,98 грн. Згідно дослідженої інформації наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК»\~встановлено, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № № [NUMBER] в період з 25.11.2023 по 30.11.2023 - +380990028327. Відповідно до виписки за картковим рахунком клієнта за період з 25.11.2023 по 30.11.2023 встановлено, що 25.11.2023 відбулося зарахування грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. Відповідно до п.5 ч.3\~Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно приписівст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № 1138769 від 25.11.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту встановлено, що заборгованість відповідачки станом на 29.07.2024 складає 52 459,98 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 999,98 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 42 460,00 грн. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала у передбачений в договорі строк, грошові кошти та нараховані відсотки не повернула. Відповідачка користувалася наданими коштами, заперечень щодо незгоди із наданою позикою та розміром нарахованої заборгованості суду не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі вказаному в розрахунку також не надано, а тому суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на залучення спеціалістів, експертів, проведення експертизи та інших процесуальних дій, необхідних для розгляду або підготовки до розгляду справи. Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 10 000,00 грн., який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами, та приходить до висновку, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 5 000,00 грн. Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: partial