Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

У вересні 2024 р. [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) через свого представника адвоката Самборську Ю.Л. звернувся до суду із позовом до Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права на завершення процедури приватизації. Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлявся належно. Представник позивача [PERSON] в судове засідання прибула, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлявся належно. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Рішенням Глевахівської селищної ради V скликання Васильківського району Київської області від 24.12.2014 № 1034-39-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність раніше наданих земельних ділянок для ведення садівництва» [PERSON] було погоджено дозвіл на розробку проекту щодо відведення у власність раніше наданих земельних ділянок для ведення садівництва, що знаходиться в садівничому масиві «Глеваха-1» поза межами населеного пункту, земельна ділянка № [NUMBER] , лінія № [NUMBER] , площеню 0,06 га, Глевахівської сільської ради Васильківського району Київської області. У вищезазначеному рішенні селищної ради також зазначено, що дозвіл на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельних ділянок для ведення садівництва [PERSON] слід отримати у Головному управлінні Держземагенства у Київській області, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Серпова, 3/14. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-390/15-16-сг від 13.01.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території с/м «Глеваха-1» земельна ділянка № [NUMBER] , лінія [ADDRESS] . Орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0600 га, з цільовим призначенням для колективного садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-390/15-16-сг від 13.01.2016 [PERSON] звернувся із клопотанням (заявою) від 13.07.2016 до Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» із проханням виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Глевахівської селищної ради, с/м «Глеваха-1», лінія № 14, земельна ділянка № [NUMBER] , Васильківського району, Київської області. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для колективного садівництва на території Глевахівської селищної ради, с/м «Глеваха-1», лінія № 14, земельна ділянка № [NUMBER] , Васильківського району, Київської області було розроблено Комунальним підприємством «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» у 2016 році. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 732, виданий Оболонським відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 12 липня 2022 р. Таким чином, внаслідок смерті [PERSON] , процедура приватизації ним не була завершена. Відсутня державна реєстрація права власності на земельну ділянку в садівничому масиві «Глеваха-1», земельна ділянка № [NUMBER] , лінія № [NUMBER] , площею 0,06 га, Глевахівської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме маи?но та Реєстру прав власності на нерухоме маи?но, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого маи?на щодо суб`єкта від 31.07.2024 р. Позивач є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16.08.1997 р. За заявою [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Г.В. була заведена спадкова справа від 07.04.2023 за № 16-2023 за померлим [PERSON] . Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Г.В. за зверненням [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з незавершеною приватизацією земельної ділянки та не поданими документами для її оформлення, що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончар Г.В від 29.05.2023 р. [PERSON] звернувся до Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області із заявою від 27.03.2024 р. щодо права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,06 га для ведення садівництва в Садівничому масиві «Глеваха-1», розпочатої спадкодавцем його батьком. Листом від 01.04.2024 р. № 0624/02-22 Глевахівська селищна рада Фастівського району Київської області повідомила позивача, що не вбачає законних підстав вирішувати питання завершення приватизації щодо вказаної земельної ділянки площею 0,06 га для ведення садівництва в Садівничому масиві «Глеваха-1» на території Глевахівської селищної ради і пропонує Позивачу з цього приводу звернутися до Васильківського міськрайонного суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачено перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Даним переліком не передбачено право спадкодавця на приватизацію майна як таке, що не може входити до складу спадщини. Відповідно до діючого законодавства не відноситься зазначене право і до особистих немайнових прав фізичної особи. Як вбачається зі ст. 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю. Така ж правова позиція відображена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Визнання права на завершення процедури приватизації за спадкоємцем підтверджено усталеною судовою практикою: постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 р. у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 р. у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 р. у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 р. у справі № 158/1672/17-ц, від 17 квітня 2019 р. у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 р. у справі № 554/1195/17. З огляду на вищевикладені положення нормативно-правових актів, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, численну та усталену судову практику Верховного Суду право на завершення процедури приватизації, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача [PERSON] , який є єдиним сином та спадкоємцем померлого за законом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved