Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

[PERSON] \~звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з трьох земельних ділянок загальною площею 0,5768 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) і для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Андріївка Золочівського району Львівської області. Позивачка є спадкоємцем по заповіту до даного майна, фактично прийняла спадщину, здійснє постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки [PERSON] за життя не виготовила правовстановлюючих документів, через те, що втрачений оригінал державного акту на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно та встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] - Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 6098 від 08.02.2000 року, виданого на підставі XI-ї сесії 3-го скликання Андріївської сільської ради від 03.12.1999 року № 57, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 213 на земельну ділянку загальною площею 0,5768 га, а саме: земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,2402 га, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,1966 га, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,1400 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) і для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Андріївка Золочівського району Львівської області. Позивачка, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача\~також подав\~заяву з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не подали. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Андріївською сільською радою Буського району Львівської області від 19.03.2001 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 12. Померлій на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,5768 га, в тому числі: земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,2402\~га з кадастровим номером 4620680400:19:008:0100,\~для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,1400\~га з кадастровим номером 4620680400:19:001:0095,\~для ведення особистого селянского господарства, що розташовані в с.\~Андріївка Золочівського\~району Львівської\~області. Право власності померлої на дані земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 6098 від 08.02.2000 року, виданого на підставі XI-ї сесії 3-го скликання Андріївської сільської ради від 03.12.1999 року № 57, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 213. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1400164552024 від 30.08.2024 року, земельна ділянка площею 0,1400 га має кадастровий номер 4620680400:19:001:0095, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Андріївка Золочівського району Львівської області, власник [PERSON] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5300696272024 від 21.08.2024 року, земельна ділянка площею 0,2402 га має кадастровий номер 4620680400:19:008:0100, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Андріївка Золочівського району Львівської області, власник [PERSON] . З витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 04.09.2024 року вбачається що, вартість: земельної ділянки: кадастровий номер 4620680400:19:008:0100 становить 678776.25 грн, земельної ділянки: кадастровий номер 4620680400:19:001:0095 становить 5709.73 грн. Крім цього, як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №\~6098\~від 08.02.2000\~року такий помилково виданий « [PERSON] » замість « [PERSON] ». B усіх інших документах, спадкодавець зазначений « [PERSON] », а саме у її свідоцтві про смерть [NUMBER] від 19.03.2001 року, заповіті посвідченому 13.10.1992 року. В силу ст. 293, ст. 315 ч.1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наведеного, суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності вище згаданого Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] . Згідно заповіту від 13.10.1992 року, посвідченого секретарем Андріївської сільської ради Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 31, [PERSON] все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Пунктом 1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності\~ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності\~\~ЦК України\~і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки на час смерті тітки проживала разом з нею без реєстрації в одному житловому будинку, що стверджується довідкою виданою Андріївським старостинським округом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області № 646 від 17.12.2024 року. Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено, і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою. Відповідно до п. «г», ч.1, ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі - прийняття спадщини. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved