Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35120,34 грн. витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 15.01.2021 року відповідачем в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було подано заявку на отримання кредиту №10002972292. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит №10002972292 від 15.01.2021 р. з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 7300 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 10.05.2024 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 10052024/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» права вимоги до боржника [PERSON] . Зазначають, що заборгованість відповідача перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» складає 35120,34 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7300 грн., заборгованість за відсотками 27820,34 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 01.05.2025 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце судового засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву, згідно якої прохав суд розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання 23.05.2025 року, 25.06.2025 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації.(а.с.87-88, а.с.92-94). Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. За змістом ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280\~ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.06.2025 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2021 року [PERSON] подав ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» анкету-заявку на отримання кредиту. (а.с.13). 15.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 10002972292. (15-19). Згідно з п.1.1. вказаного кредитного договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, сума кредиту становить 7300 грн. Тим кредиту - кредит. Пунктами 1.3. та 1.4. Договору передбачено, що строк надання кредиту становить 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів/розрахунків, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за Процентною ставкою. Пунктами 1.6. та 1.7. Договору сторонами погоджена орієнтовна реальна річна процентна ставка у розмірі 416,1% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становила за ставкою 9796,6 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». 22.07.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 05.08.2021 року. (а.с.30). 04.08.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 05.08.2021 року. (а.с.31). 24.08.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 07.09.2021 року. (а.с.32). 11.09.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 25.09.2021 року. (а.с.33). 01.10.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 15.10.2021 року. (а.с.34). 19.10.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 02.11.2021 року. (а.с.35). 08.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 22.11.2021 року. (а.с.36). 25.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 09.12.2021 року. (а.с.37). 14.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС»» та [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10002972292 від 15.01.2021 року згідно з якою строк дії договору продовжено до 28.12.2021 року. (а.с.38). ТОВ «Інвест Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 7300 грн., шляхом зарахування 15.01.2021 року грошових коштів на платіжну картку №\~ [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід». (а.с.39). Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.07.2022 року становить 35120,34 грн., з яких: 7300 грн.\~тіло кредиту, 27820,34 грн.\~- нараховані проценти. Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості за договором споживчого кредиту № 10002972292 від 15.01.2021 року (а.с.41-46). Відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку дії договору. 10.05.2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Компані Інвест Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги №10052-24/1, відповідно до якого ТОВ «Компані Інвест Фінанс» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за Кредитним договором №10002972292 від 15.01.2021 року, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 35120,34 грн., з яких 7300 грн. тіло кредиту, 27820,34 грн. сума боргу за відсотками. (а.с.57). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.07.2022 року складає 35120,34 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7300 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 27820,34 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35120,34 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 01.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір № 42649746 про надання правової допомоги. (а.с.53-56). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Тому суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, її складність, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 гривень підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved