Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

25 листопада 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] , представник позивача [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. З матір`ю дитини позивач в шлюбі не перебував. Майже одразу після народження відповідач перестала проживати з позивачем та їхнім сином. З моменту народження та по теперішній час дитина проживає та зареєстрована разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками. 14 березня 2023 року рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області по справі № 498/906/22 визначено місце проживання дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Зазначає, що з народження позивач одноосібно займається вихованням та утриманням дитини. Дитина навчається в 7-Б класі Одеського ліцею № 65 Одеської міської ради. Відповідно до довідки № 01-22/528 від 26.06.2024 року виданою в Одеському ліцеї № 65 ОМР, мати [PERSON] , з сім`єю не проживає, вихованням сина не займається. У вихованні сина бере участь лише батько [PERSON] . Він відвідує батьківськи збори, контролює навчальну діяльність, поведінку сина, слідкує за його зовнішнім виглядом. [PERSON] завжди охайний, має все необхідне для навчання, з великою повагою ставиться до батька, вчителів , однокласників. [PERSON] бере активну участь у житті школи, класу є помічником класного керівника та головою батьківського комітету. Батько також цікавить проведенням позаурочного та вільного часу сином. Цікавиться його друзями. Організовує відпочинок сина як в Одесі, так і межами України. Мати, з початку навчання [PERSON] в Одеському ліцеї № 65, жодного разу на контакт з класним керівником не вийшла, в школі не з`являлась, участі у шкільному житті [PERSON] не брала». Аналогічна за змістом є довідка № 01-32/94 від 01.03.2023 За період навчання в школі [PERSON] отримав чисельні грамоти відзнаки за старанне навчання, частина з яких додається. Також позивач отримав подяку від ОНВК № 310 від 08.06.2021 року за гарне виховання сина. [PERSON] відвідує курси з англійської мови ( за методикою Інституту методів навчання іноземних мов АНП України). Плату за навчання здійснює лише батько [PERSON] , що підтверджується довідкою. Позивач піклується про здоров`я дитини. Від його імені укладена декларація № 0000-А492-34Е1 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Крім того, участь у медичному обстеженні та лікуванні при захворюванні дитини брав тільки батько. Мати дитини при обстеженнях ніколи не було. Це підтверджується висновком Київської районної адміністрації ОМР № 262/01-11 від 08.03.2023 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . Позивач організовує дитині відпочинок та оздоровлення за межами України. Це підтверджується заявами згодами на тимчасовий виїзд до Грузії від 01.10.2019 року від 05.10.2021 року. Влітку позивач з сином проживають на дачі за адресою: [ADDRESS] . Тому він просить встановити факт, того, що [PERSON] самостійно виховує та утримує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року позовну заяву [PERSON] , представник позивача [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини залишено без розгляду. 06 грудня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків, відповідно до якої вказав, що в справах про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини участь органу опіки та піклування в якості третьої особи не є обов`язковою, також не обов`язкова участь в якості третьої особи [INFO] , оскільки рішення по справі ніяк не впливає на їх права та обов`язки. Ухвалою суду від 07 грудня 2024 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючи на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09 листопада 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. В матеріалах справи наявна копія довідки №72 від 26 червня 2024 року виданої директором інституту методів навчання іноземних мов АПН України ФОП [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] дійсно з першого вересня 2023 року по теперішній час відвідує курси з англійської мови ( за методикою Інституту методів навчання іноземних мов АНП України). Крім того, в матеріалах справи наявна [PERSON] , з якої вбачається, що йому висловлено сердечну вдячність за гарне виховання сина, за проявлений інтерес до його навчальної діяльності, співпрацю та активну участь в житті школи та класу. Також в матеріалах справи наявні копії згоди [PERSON] надану компетентним органом на виїзд малолітнього сина [PERSON] до Грузії у супроводі його батька [PERSON] , завірені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Василенко О.В. Також в матеріалах справи наявна копія рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 14 березня 2023 року, з якого вбачається, що вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1979, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 09.11.2011 року), разом з батьком [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи наявні письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в яких кожен окремо вказує, що вони є сусідами [PERSON] , . Батько піклується про дитину, займається його розвитком. Дитина виглядає охайною, веселою, доглянутою. У дитини багато друзів з якими він проводять вільний час, також він допомагає батькові. Знайомі досить давно як сусіди. З 2011 року батько самостійно займається вихованням дитини, піклується про нього. З матір`ю не знайомі і ніколи не бачили, участь у вихованні сина не приймає. Також в матеріалах справи наявна договір оренди житлового приміщення від 31 серпня 2023 року, з якого вбачається, що він укладений з власником житла [PERSON] з одного боку і [PERSON] іменований надалі « орендар з іншого боку, уклали даний договір про наступне: орендодавець представляє орендареві й членам його родини в користування строком на 1 рік квартиру за адресою: [ADDRESS] з 19.09.2023 19.09.2024 р.р. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожна окремо пояснили, що добре знаються сім`ю [PERSON] , який проживає разом з сином [PERSON] . Утримує дитину батько, який повністю займається дитиною, бере участь у його навчанні. Мати дитини з ними не проживає, вони її ніколи не бачили. Згідно частини першої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частин першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження №12-80гс20) вказано, що розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом. У заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої\~статті 318 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2022 року у справі № 462/5368/16-ц зауважила, що захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог, тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу. Згідно з частинами 8, 9\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, позивачем в судовому засіданні було зазначено, що безпосередньою метою встановлення факту самостійного утримання та виховання ним малолітнього сина є оформлення відстрочки. Згідно із частиною 1\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу\~(частина 2\~статті 141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені\~ст. 150 СК України, а їх права щодо виховання дитини закріплені у\~ст. 151 СК України. Так, за приписами ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За положеннями ч. 4\~ст. 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 157 СК України\~визначає порядок вирішення батьками питань щодо виховання дитини. Відповідно до положень\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Закон не передбачає обов`язку підтверджувати факт відсутності участі батьків у вихованні дитини або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні шляхом встановлення юридичного факту в судовому порядку. Натомість, такий факт може бути підтверджений за рішенням суду в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Доведення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати дитини не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. За положеннями ч. 2 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, суд звертає увагу на те, що позов про встановлення факту самостійного виховання та утримання сина позивачем подано без залучення до справи в якості третьої особи служби у справах дітей, враховуючи вирішення питання щодо дітей, під час розгляду якого необхідно довести самостійне виховання та утримання сина, відсутність надання матеріальної допомоги матір`ю дитини, невиконання нею батьківських обов`язків, належними та допустимими доказами. Та без залучення ТЦК та СП, враховуючи, що в позовній заяві вказано, що позивач потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дитини, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно ч.1 ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. З заяви представника позивача про усунення недоліків вбачається, що він вважає, що участь органу опіки та піклування та [INFO] в якості третьої особи не є обов`язковою. В судовому засіданні ні позивач, ні його представник також не заявляли клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. З чого суд робить висновки, що позивач та його представник заперечують проти залучення органу опіки та піклування та Територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості залучити орган опіки та піклування та Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, тому розгляд справи проводився без їх залучення. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів того, що відповідач ухиляється від утримання та виховання спільного сина [PERSON] , а відтак в задоволенні позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання [PERSON] малолітнього сина [PERSON] слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed