Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 22.05.2025 із указаним позовом та просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання, як дружини, із якою проживає дитина, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Пред`явлені вимоги позивач мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Повноцінно утримувати себе та дитину позивач не має можливості, оскільки не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х років. Відповідач працює, має постійний дохід, інших осіб, які б перебували на його утриманні, не має, тому має можливість утримувати і дитину, і дружину. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.07.2023 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Тернівським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.4). У даному шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджуєтеся свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] та малолітня [PERSON] , місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне їх місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7, 8, 9). Судовим розглядом встановлено, що питання надання матеріальної допомоги [PERSON] на її утримання, як дружини, із якою проживає їх малолітня дитина, між сторонами в позасудовому порядку не врегульовано, донька проживає з позивачем, спір про визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно зі ст. 79-80 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обов`язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебуває/перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках (ст. 94 СК України) - кровного споріднення, чи наявність іншого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , має право на її утримання відповідачем до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін у шлюбі, народження у них спільної дитини, батьківство якої відповідачем не оспорювалось. Відповідно до ст. ст. 13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що здійснення відрахувань у розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON] у рахунок сплати аліментів на користь [PERSON] на її утримання, як дружини, із якою проживає їх малолітня дитина, не суперечитиме зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дітей та з урахуванням матеріального становища сторін. Встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає їх малолітня дитина, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 22.05.2025 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до 10.10.2026. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved