Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

26 травня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Заяву мотивує тим, що звернувшись до Локачинського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ у Волинській області із заявою про розгляд документів для призначення пенсії, ним було надано всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] та архівну довідку обліку трудового стажу № 266 від 13.12.2024 року. Однак, у призначені пенсії йому було відмовлено через розбіжності між наданими документами, що підтверджують трудовий стаж та паспортом. Зазначає, що на час його трудової діяльності у колгоспі, діловодство велося російською мовою, тому і були допущені помилки, а саме: при заповненні трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] на першій сторінці зазначено ім`я ЛЕОНИД, а не ЛЕОНТІЙ, як у паспорті. У архівній довідці обліку трудового стажу Комунальної установи «Трудовий архів» Локачинської селищної ради № 266 від 13.12.2024 року зазначено [PERSON] (без по-батькові). Така розбіжність ставить під сумнів факт належності йому архівної довідки та трудової книжки колгоспника, записи в яких має значення для реалізації його права на призначення та розрахунок пенсії. Просить встановити факт, що трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] видана 10.10.1986 року та архівна довідка видана Комунальною установою «Трудовий архів» Локачинської селищної ради № 266 від 13.12.2024 року належать [PERSON] , [INFO] , жителю с. Маньків Володимирського району Волинської області. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 27 травня 2025 року дану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 25 червня 2025 року. Представник заінтересованої особи Олексюк О.П. у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 19 на звороті). 09 червня 2025 року через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі представника, у якій зазначає, що заявник претендує на призначення пенсії за віком, відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.08.2003 № 1058-IV. Проте в документах, що підтверджують страховий стаж заявника, виявлено певні розбіжності, що не відповідають паспортним даним заявника, що є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області покладається на об`єктивність та неупередженість суду при розгляді заяви, прийнятті законного рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 20-21). Враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника заінтересованої особи. Заявник [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що з 1981 року працював в колгоспі ім.. Кірова с. Маньків, де йому було видано трудову книжку. З досягненням пенсійного віку, звернувся у Пенсійний фонд для оформлення пенсії. Але через неналежне ведення документації в колгоспах, у його трудовій книжці неправильно зазначено ім`я та дату народження, а в архівній довідці вказано неправильно ім`я. Така розбіжність в особових даних ставить під сумнів факт належності йому трудової книжки та архівної довідки, що унеможливлює оформлення пенсії. Просив заяву задовольнити. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що у колгоспі ім.. Кірова с. Маньків працювала дояркою з 1971 року, [PERSON] теж там працював різноробочим, а потім трактористом. Заслухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Також зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що підтвердження факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для призначення пенсії. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] звернувся до Локачинського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ у Волинській області для призначення пенсії. Однак, в результаті правової оцінки наданих документів виявлено невідповідність між архівною довідкою, трудовою книжкою та паспортом, а саме у написанні імені та по батькові у архівній довідці, а також імені та дати народження у трудовій книжці. Згідно пунктів 1, 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено Постановою КМ України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Також, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER] стверджується, що така видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . Тобто, невірне зазначення його імені та дати народження на першій сторінці (титульний аркуш) трудової книжки позбавляє заявника можливості надати її до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для оформлення пенсії за віком та зумовило необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, оскільки такі неточності виправити неможливо, установа ліквідована. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 березня 1965 року Марковичівською сільською радою Локачинського району Волинської області вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] (а.с. 9). Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 07 квітня 1998 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Маньків Локачинського району Волинської області (а.с. 3-4). Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносилися відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Таким чином, надавши оцінку вищевказаним письмовим доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що належність [PERSON] трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , яка видана 10 жовтня 1986 року, доведена та не викликає сумнівів. Щодо належності архівної довідки [PERSON] , суд вважає зазначити наступне. Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 року №13-1). З архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Локачинської селищної ради № 266 від 13.12.2024 року вбачається, що у книгах обліку трудового стажу колгоспу ім. Кірова с. Маньків Локачинського району значиться [PERSON] (так зазначено в книгах) (а.с. 8). Із вищенаведеної трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 15 лютого 1981 року прийнятий в члени колгоспу імені Кірова на роботу підвізника кормів (а.с. 5-7). Разом з тим, той факт, що прізвище ім`я та по батькові заявника « [PERSON] » стверджується також доданою до заяви копією картки платника податків № 316-14-00391 від 26.02.2014 року, копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 лютого 2015 року, копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, копією посвідчення серії [NUMBER] про інвалідність 2 групи (а.с. 4, 11, 12). Отже, судом встановлено, що у паспорті заявника та архівній довідці є розбіжність в написанні його імені та не повністю зазначено по батькові. З матеріалів цивільної справи убачається, що вищевказані недоліки в архівній довідці позбавляють заявника можливості надати її до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для оформлення пенсії. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Крім того, судом приймається до уваги, що норми ст.ст. 15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Надавши оцінку вищевказаним доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відомості, які відображені в архівній довідці Комунальної установи «Трудовий архів» Локачинської селищної ради № 266 від 13.12.2024 року, підтверджуються матеріалами даної справи. Відтак, суд дійшов висновку про належність [PERSON] вказаної вище архівної довідки. Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані факти встановлені в ході судового розгляду і підтверджується доданими до заяви доказами, а тому заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Крім того, заявник [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору, на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». З огляду на викладене, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved