Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

20.12.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» в особі представника адвоката Павленка С.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №25419/2019 від 10.07.2019 року у розмірі 171\~777,46 грн., що складається з: 163\~482,26 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5\~095,20 грн. заборгованість за відсотками по кредиту, 3\~200,00 грн. відшкодування судових витрат; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 17\~177,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.07.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №25419/2019. Відповідно до умов вказаного договору, банк видає позичальнику кредити у сумі 814\~603,31 грн до 09.07.2022 року на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки INFINITY, модель QX50, дата випуску 2018, № кузова [NUMBER] укладеного між позичальником та ТОВ «ВіДі-Ліберті»; для оплати страхування від нещасних випадків у сумі 15\~894,31 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №25419/2019 від 10.07.2019 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діє [PERSON] 08.08.2019 року було укладено договір застави, зареєстрований за №1218. Вказаний договір забезпечує виконання зобов`язання заставодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з кредитного договору №25419/2019 від 10.07.2019 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Предметом вказаного договору є рухоме майно: автомобіль марки INFINITY, модель QX50, дата випуску 2018, № кузова [NUMBER] укладеного між позичальником та ТОВ «ВіДі-Ліберті». що належить на праві власності [PERSON] . На виконання умов кредитного договору, банк свої зобов`язання по видачу відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином тривалий час не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №25419/2019 від 10.07.2019 року станом на 11.10.2024 рік заборгованість [PERSON] перед позивачем становить у розмірі 171\~777,46 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту 163\~482,26 грн., заборгованість за відсотками по кредиту 5\~095,20 грн., відшкодування судових витрат 3\~200,00 грн. 25.10.2024 року представник позивача звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] . 10.11.2024 року досудова вимога до [PERSON] повернулась відправнику. Відповідач не звертався до банку для мирного врегулювання спору. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зауважень щодо спрощеного розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 10.07.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №25419/2019. Відповідно до предмету вказаного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим кредитним договором. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит у розмірі 814\~603,31 грн. на строк до 09.07.2022 року. Зі змісту п. 2.2 кредитного договору слідує, що кредит видається позичальнику на такі цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки INFINITY, модель QX50, дата випуску 2018, № кузова [NUMBER] укладеного між позичальником та ТОВ «ВіДі-Ліберті»; для оплати страхування від нещасних випадків у сумі 15\~894,31 грн. Положеннями п. 2.7 Договору встановлено, що підписанням цього кредитного договору позичальник доручає Банкові здійснити видачу кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на відкритий у Банку транзитний рахунок № [NUMBER] з наступним переказом суми кредиту з цього рахунку за такими реквізитами: у сумі 798\~709,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «ВіДі-Ліберті» № [NUMBER] в банку Головне управління АТОщад, МФО 322669, код ЄДРПОУ 39217125; у сумі 15\~894,31 грн. за страхування життя позичальника на поточний рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» № [NUMBER] в Банку ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365, код ЄДРПОУ 32456224. Вимогами п. 3.1 кредитного договору встановлено, що за надання послуг позичальник сплачує банку в порядку та строки, визначені тарифами банку, наступні комісії: комісія за розгляд анкети відсутня; комісія за видачу кредиту 1,49% від суми кредиту. Пунктом 3.2 Договору визначено, що за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах, визначених цим розділом кредитного договору. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору на момент укладення кредитного договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка у розмірі 11,99 % річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Зі змісту п. 4.1 кредитного договору слідує, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені цим договором. Положеннями п. 4.1.1 договору встановлено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, відповідно до Графіку погашення заборгованості. Згідно з п. 5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Вимогами п. 5.2 кредитного договору передбачено, що за невиконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, у тому числі й упущену вигоду. З долученого до матеріалів справи кредитного договору №25419/2019 від 10.07.2019 року вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, графіком платежів за кредитним договором, про що свідчить його особистий підпис в зазначених документах. Зі змісту умов паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 10.07.2019 року, вбачається, що АТ «Кредобанк» надав кредит на таких умовах: сума кредиту 814\~603,31 грн.; строк кредитування 36 місяці; мета отримання кредиту придбання транспортного засобу/оплата страхових платежів; спосіб та строк надання кредиту видача Банком кредиту здійснюється в безготівковій формі не пізніше 15 робочих днів від дати укладення позичальником договорів забезпечення; процентна ставка, відсотків річних на перший період дії ставки 11,99%; тип процентної ставки змінювана; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 14,03%. Відповідно до меморіального ордеру №40311861 від 10.07.2019 року на рахунок відповідача [PERSON] зараховані кошти у розмірі 798\~709,00 грн., призначення платежу надання кредиту ( [PERSON] ) відповідно до договору №ВЛвА-0001/180 від 29.06.2019 року на авто Infiniti QX50, номер кузова [NUMBER] , в т.ч. ПДВ 133118,17 грн. Згідно з меморіальним ордером №40310681 від 10.07.2019 року на рахунок відповідача [PERSON] зараховані кошти у розмірі 15\~984,31 грн., призначення платежу надання кредитних коштів із подальшим їх скеруванням на оплату страхових внесків згідно з договорами страхування. З наданого представником позивача АТ «Кредобанк» розрахунку заборгованості за договором кредиту №25419/2019 від 10.07.2019 року вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 11.10.2024 року становить 168\~577,46 грн., з яких: 163\~482,26 грн. заборгованість за кредитом, 5\~095,20 грн. заборгованість за відсотками, 3\~200,00 грн. відшкодування судових витрат за кредитним договором. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що [PERSON] частково сплачував кредитні кошти та відсотки, однак починаючи з листопада 2021 року по жовтень 2024 року, не здійснював жодного погашення кредиту, чим порушив вимоги кредитного договору, графік платежів - Додаток № 1 до кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку, який узгоджується з розрахунком заборгованості. 08.08.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] на підставі довіреності, укладеного договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за реєстровим №8111. Положеннями п. 1.1 договору застави передбачено, що цей договір забезпечує виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору №25419/2019 від 10 липня 2019 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Кредит відповідно до вищевказаного кредитного договору надається заставодавцю заставодержателем на наступних умовах: сума кредиту 814\~603,31 грн.; термін повернення кредиту до 09 липня 2022 року; розмір процентної ставки, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки визначається кредитним договором Відповідно до п. 1.2 договору застави, предметом застави є рухоме майно транспортний засіб INFINITY, модель QX50, дата випуску 2018, № кузова [NUMBER] , чорного кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , видане 17.07.2019 року ТСЦ 6350, вартість 1\~141\~014,00 грн. Згідно з п 1.3 договору застави, заставна вартість предмета застави визначається сторонами у сумі 912\~811,20 грн. Положеннями п. 1.6 договору застави встановлено, що на строк дії цього договору, предмет застави залишається у володінні (користуванні) заставодавця за адресою: [ADDRESS] . За змістом п. 5.3 договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється: у судовому порядку за рішенням суду; у позасудовому порядку; на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням та/або зверненням стягнення на предмет застави, підлягають відшкодуванню заставодавцем у повному обсязі і забезпечуються цією заставою. Вимогами п. 7.1 договору застави встановлено, що у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв`язку з цим збитки. З долученого до матеріалів справи Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №60700868 від 10.07.2019 року вбачається, що на автомобіль марки INFINITY, модель QX50, дата випуску 2018, № кузова [NUMBER] встановлено обтяження із за погодженням з обтяжувачем. 22.10.2024 року засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] була направлена досудова вимога щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №25419/2019 від 10.07.219 року у розмірі 171\~777,46 грн. з можливістю протягом 30 календарних днів добровільно погасити кредит в повному обсязі. Однак у визначені строки зазначені вимоги не виконані. Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом статті 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено статтею 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Приписами частини 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами статті 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором №25419/2019 від 10.07.2019 року, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Кредобанк». Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями статті 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором №25419/2019 від 10.07.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у визначені договором та графіком платежів за кредитним договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого, у нього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 168\~577,46 грн., яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту 163\~482,26 грн. та простроченими відсотками по кредиту 5\~095,20 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 168\~577,46 грн., яка підтверджена наявними в матеріалах справи доказами. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених банком судових витрат за кредитним договором у розмірі 3\~200,00 грн., суд зазначає, що вид таких витрат жодним чином не обґрунтований та конкретизований позивачем у позовній заяві, а також не підтверджений платіжним документом, у зв`язку із чим у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 3\~028,00 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням частини 1 статті 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~967,44 грн. З приводу вимог представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених позивачем за отримання професійної правничої допомоги, суд зазначає таке. Положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав до суду такі документи: договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року,\~укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000531; посвідчення адвоката України, видане на ім`я Павленка Сергія Валерійовича, довіреність №13439 від 09.01.2024 року. Аналізуючи надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема зміст договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право», суд бере до уваги те, що жоден із наданих стороною позивача документів не містить відомостей щодо розміру та факту оплати наданих послуг, а лише містить перелік додатків (додаток № 1-9), які не долучено до матеріалів справи. Окрім того, суд зауважує, що копія зазначеного вище договору не виконана належним чином, оскільки не містить усіх сторінок договору. Так, перша сторінка містить визначення термінів, а наступна сторінка починається з частини тексту, яка логічно та послідовно не узгоджується з попередньою сторінкою. За таких обставин зазначений документ не є належним доказом понесених витрат на правову допомогу. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10% від ціни позову, при цьому жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір. Крім того, з наданих позивачем документів не вбачається, що сторонами був погоджений розмір витрат на правову допомогу. Окрім того, всупереч вимог статті 137 ЦПК України позивачем для визначення розміру витрат на правничу допомогу не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги. Суд, вирішуючи питання щодо витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що додані до клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному в позові розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial