Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

18 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 98499294000 від 22 грудня 2021 року в сумі 18539 грн. 14 коп., інфляційні втрати в сумі 2553 грн. 83 коп. та 3% річних у сумі 638 грн. 54 коп. Обґрунтовано позов,\~зокрема,\~тим,\~що 22\~грудня 2021\~року між\~Акціонерним товариством\~«Укрсиббанк» та\~ [PERSON] було\~укладено договір\~№ 98499294000,\~відповідно до\~умов якого\~банк надав\~відповідачу кредит\~на її\~картковий рахунок,\~а відповідач\~зобов`язалася повернути\~використану суму\~кредиту та\~сплатити плату\~за кредит\~на умовах,\~визначених договором.\~23\~січня 2024\~року між\~Акціонерним товариством\~«Укрсиббанк» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Суперіум» було\~укладено договір\~факторингу №\~254,\~на підставі\~якого позивач\~набув право\~грошової вимоги\~до боржників,\~у тому\~числі і\~до відповідача\~за вказаним\~договором. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно\~не з`явилася,\~про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 22 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (банк) та [PERSON] (клієт) було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 98499294000, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом для своїх» поточний рахунок, який обслуговується згідно цього договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, а саме: поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України (далі - картковий рахунок) (а.с. 9-13). Відповідно до пункту 1.2. договору банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) на картковому рахунку клієнта (ліміт кредитування), а клієнт зобов?язується повернути використану суму кредиту. Ліміт кредитування встановлюється у розмірі 30000 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 20.01.2024 (пункт 2.1.1 договору). Пунктом 2.1.4 договору визначені, зокрема, такі умови обслуговування ліміту кредитування: процента ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та переказу коштів 44,99% річних; процента ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями 44,99% річних; процента ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями протягом пільгового періоду - 0,00% річних. Пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів. 23 січня 2024 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (фактор) було укладено договір факторингу № 254 (а.с. 17-19). Згідно із пунктом 2.1. вказаного договору за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді (пункт 2.2. договору). Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання акту приймання-передачі права вимоги (додаток 2 до цього договору). Після підписання акту приймання-передачі права вимоги клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами, за якими право вимоги перейшло до фактора. Копією платіжної інструкції в національній валюті № 192 від 23 січня 2024 року підтверджується сплата Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» Акціонерному товариству «Укрсиббанк» 2251125 грн. 18 коп. згідно з договором факторингу № 254 від 23 січня 2024 року (а.с. 21). З копії Реєстру боржників до договору факторингу № 254 від 23 січня 2024 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» набуло право вимоги, зокрема, до [PERSON] за договором № 98499294000 від 22 грудня 2021 року в сумі 18539 грн. 24 коп. (а.с. 20). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з положеннями статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги (27 січня 2021 року) у неї утворилася заборгованість у сумі 18539 грн. 24 коп., до якої входить: 10428 грн. 68 коп. - заборгованість за основним боргом; 8110 грн. 46 коп. заборгованість за процентами (а.с. 24). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» (а.с. 29-30). Доказів, які б спростовували зазначені обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надала. Також, відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку, наданого позивачем, слідує, що інфляційні втрати розраховані позивачем за період з 23 січня 2024 року до 12 березня 2025 року та становлять 2553 грн. 83 коп., а 3% річних - 638 грн. 54 коп. (а.с. 5 на звороті- 6). Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18. Так, у пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він триває і на даний час. Таким чином, позивачем було нараховано інфляційні втрати та 3% річних у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних відсутні. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними як позивачу, так і первісному кредитору, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial