Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1, Мін`юст), [PERSON] (далі - відповідач 2, [PERSON] ), третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Юрія Володимировича про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України й зобов`язання вчинити дії. Так, представник позивача адвокат Гончарук А.С. в обґрунтування позову вказує, що 15.07.2021 року [PERSON] звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою №СК-458-21 на дії державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопки Юрія Володимировича, який 07.07.2021 року прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59156735, та здійснив запис про право власності №42871284 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, яким було змінено власника нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, торговельного павільйону літ. А, загальною площею 98.3 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з [PERSON] на [PERSON] . Скарга була мотивована тим, що відповідач 2 була незаконно позбавлена права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлової будівлі, торговельного павільйону літ. А, загальною площею 98,3 кв. м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 265216673, яке знаходилося в іпотеці відповідно до умов договору іпотеки №010/17-16/60/2 від 18.03.2008 року. За результати розгляду скарги Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції прийняла рішення, сформоване у висновку від 06.09.2021 року, яким рекомендувала: Скаргу [PERSON] від 15.07.2021 року задовольнити частково. Скасувати рішення від 07.07,2021 №№59156735, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Юрієм Володимировичем. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопці Юрію Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць. В іншій частині вимог відмовити. 15.10.2021 року Наказом Міністерства юстиції України N93705/5 було вирішено: скаргу [PERSON] від 15.07.2021 року задовольнити частково. Скасувати рішення від 07.07.2021 №59156735, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Юрієм Володимировичем. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопці Юрію Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць. В іншій частині вимог відмовити. Виконання п. 2 наказу покласти на офіс протидії рейдерству. Виконання п. З наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи». Позивач вважає, що наказ Міністерства юстиції України №3705/5 від 15.10.2021 року, є протиправним та підлягає скасуванню, адже був прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року та Положенням про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджене наказом Мін`юсту від 09.01.2020 р. №71/5, з огляду на наступне. По-перше, Колегія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України при розгляді скарги №СК-458-21 від 15.07.2021 року, поданої [PERSON] , вийшла за межі розгляду доводів даної скарги, чим порушила Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою НМУ №1127 від 25.12.2015 року. По-друге, всупереч нормам Порядку розгляду скаргу сфері державної реєстрації від 25.12.2015 №1128 та Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 12.01.2016 №37/5, відповідач порушив процедуру розгляду скарги [PERSON] , не повідомив заінтересовану особу - [PERSON] та державного про дату, час та місце розгляду скарги та не направив йому копії скарги разом із доданими до неї документами. На підставі викладеного, просили суд, визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15.10.2021 року № 3705/5 «Про часткове задоволення скарги» в частині скасування рішення від 07 липня 2021 року № 59156735, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Юрієм Володимировичем. Зобов`язати Міністерство юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису № 42871284 про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, торговельного павільйону літ.А, загальною площею 98.3 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2142358923101). Стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 сплачений судовий збір в розмірі 1816,00 грн. на користь позивача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року відкрити провадження у цивільній справі №757/68110/21-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 28.04.2023 року на адресу суду від представника відповідача 1надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вбачається, що Міністерство юстиції України не визнає позовні вимоги у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. 18.05.2023 року на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, вказує, що з позовними вимогами не згодна та вважає, що позов не підлягає задоволенню, як безпідставна та необґрунтована, вказала, що при розгляді її скарги Міністерство юстиції України діяло виключно в межах своїх повноважень та прийняте за результатами розгляду рішення цілком ґрунтується на вимогах законодавства України, а доводи позивача є безпідставними. У задоволенні позову, просила відмовити. 10.08.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, вказав що останній не погоджується з доводами викладеними у відзиві, вважає оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України неправомірним, таким що порушує справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й фундаментальними правами особи. У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Окрім цього, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Чірікоста і Віола проти Італії», у якому визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Крім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на сайті Судова влада України https://court.gov.ua/fair/, з якою учасники справи можуть ознайомитись. Станом на день розгляду справи будь-яких заяв від сторони позивача до суду не надходило. Відповідач 2 у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява від останньої про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особа у судове засідання не з`явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників справи, на підставі наявних в ній доказів. Суд заслухавши представника відповідача 1, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що до Міністерства юстиції України надійшла скарга [PERSON] від 15.07.2021, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.07.2021 за № СК-458-21 (далі - Скарга), у якій Скаржник просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.07.2021 року № 59156735, прийняте Державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Юрій Володимирович (в контексті частково задоволених вимог по скарзі та підстав позову). Скарга [PERSON] мотивована тим. що при прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме - нежитлову будівлю торговельного павільйону літ.А, загальною площею 983, м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 265216673, державний реєстратор порушив вимоги п. 61 Порядку № 1127, а саме: провів реєстрацію права власності на спірне майно лише на підставі вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, яке Скаржник не отримав. Окрім того, за твердженням Скаржника, згідно даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Третя особа-2 зареєстрував право власності на нерухоме майно за [PERSON] 02.07.2021, хоча рішення про реєстрацію речових прав прийнято 07.07.2021, що суперечить нормам законодавства, адже реєстрація права власності у Позивача виникла до того, як Державний реєстратор прийняв рішення, а також що право звернення на предмет іпотеки вже було реалізовано в судовому порядку. За результатами розгляду Скарги, Міністерством юстиції України прийнято наказ від 15.10.2021 № 3705/5 «Про задоволення скарги» (далі - Наказ), за яким скаргу задоволено частково та скасовано рішення від 07.07.2021 № 59156735, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопкою Юрієм Володимировичем; Тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору Гопці Ю.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП) строком на 1 (один) місяць. В іншій частині вимог - відмовлено. У висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.09.2021 року за результатом розгляду Скарги встановлено, що державний реєстратор Гопка Ю.В. належно не перевірив подані Позивачем документи для реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням, а також відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, визначені на дати, що не відповідають приписам п. 61 Положення № 1127. Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 (далі - Положення № 228), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України. Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України. Згідно з підпунктом 83-10 пункту 4 Положення № 228, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення. Пунктом 10 Положення № 228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням. Правові засади та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІУ) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127). Порядок та процедура розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону № 1952-ІУ та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128. Частиною першою статті 37 Закону № 1952-ІУ встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає, серед іншого, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (пункт 1 частини другої статті 37 Закону № 1952-ІУ). Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128, розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін 'юстом чи відповідним територіальним органом. Порядок створення Мін`юстом та його територіальними органами Колегій з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - Колегії), організаційні та процедурні засади діяльності Колегій визначені Положенням про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 січня 2020 року № 71/5. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подасться особою, яка вважає, що її права порушено (частина п`ята статті 37 Закону № 1952-ІУ). Відповідно розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом у межах компетенції, визначеної законом, зокрема на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора. Порядок № 1127 не містить приписів, які б визначали порядок розгляду скарг. Таким чином, доводи [PERSON] у даному питанні є помилковими та не можуть братися до уваги. Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції врегульовано Порядком № 1128. Відповідно до п. 9 Порядку № 1128, Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Аналізуючи даний пункт, можна дійти висновку, що Мін`юст приймає рішення щодо скарги не лише на підставі обставин, про які повідомляє скаржник, а й на підставі інших доказів, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги. Таким чином, законодавець наділяє повноваженнями Мін`юст додатково встановлювати обставини у сфері державної реєстрації та приймати рішення, враховуючи ці порушення для об`єктивного розгляду скарги. З огляду на викладене, посилання позивача на самостійне вивчення Колегією обставин справи та нібито вихід за межі повноважень спростовується законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 1952-ІУ, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. З ст. 10 Закону № 1952-ІУ, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Зокрема, відповідно до п. 2 цієї частини, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Статтею 18 Закону № 1952-ІУ передбачений порядок державної реєстрації прав, зокрема, прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрації заяв у базі даних заяв, перевірка документів та\\або відомостей ДРРП, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Відповідно до ч. 2 цієї статті, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (Порядок №1127). Пунктом 3 частини 1 статті 24 Закону № 1952-ІУ визначено, що державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1952-ІУ, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що державний реєстратор має відмовити у державній реєстрації прав, якщо подані/отримані документи не відповідають вимогам законодавства України. Так, згідно п. 40 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Пунктом 61 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації: заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Як вбачається з пп. З п. 61 Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки подається довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. Судовим розглядом встановлено, що позивачем для державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно, була подана Довідка іпотекодержателя про суму боргу за основним зобов`язанням та вартість суб`єкта іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності від 10.06.2021 року (далі - Довідка іпотекодержателя). Як вбачається із цієї довідки, [PERSON] зазначає, що вартість предмету іпотеки, згідно звіту з оцінки майна від 27.02.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Запорізькою товарною біржею «Гілея» складає 778 108 грн. 00 коп. Отже, можна дійти висновку, що відомості про суму боргу за основним зобов`язанням складені станом на 10.06.2021, а відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на 27.02.2021. Таким чином, враховуючи, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно № 59156735 відбулась 07.07.2021, то подана державному реєстратору Довідка іпотекодержателя не відповідала пп. З п. 61 Порядку № 1127, оскільки відомості про суму боргу за основним зобов`язанням складені більш ніж за 3 (три) дні до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації (а саме за 27 днів до дня подання документів), а відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності складені станом на дату раніше 90 (дев`яноста) днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації (а саме за 130 днів до дня подання документів). З огляду на невідповідність поданого документу законодавству України, державний реєстратор Гопка Ю.В. мав відмовити у державній реєстрації права власності на нерухоме майно. А відтак, з урахуванням допущених ним порушень вимог ст. 10, 18, 24 Закону № 1952-ІУ, пунктів 40, 61 Порядку № 1127, рішення від 07.07.2021 року № 59156735 підлягало скасуванню. Доводи позивача щодо подачі усіх необхідних документів та незаконності прийнятого Наказу спростовується вищевикладеним. Позивач зазначає, що його не було повідомлено належним чином про засідання Колегії, яке відбулося 06.09.2021, стверджуючи, про дату розгляду Скарги він дізнався із сайту Міністерства юстиції України, а тому, на думку позивача, Мін`юст порушив порядок розгляду Скарги. Згідно п. 10 Порядку № 1128, для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Як зазначено у п. 11 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел). Отже, Мін`юст повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту, а також телефонограмою чи засобами електронної пошти (у разі, якщо вони відомі Мін`юсту). Як вбачається з матеріалів Скарги, Скаржником не зазначені відомості стосовно позивача, окрім того, ані з доданих до Скарги документів, ані з інших офіційних джерел було неможливо з`ясувати номер телефону та/або електронну пошту позивача. Таким чином, згідно п. 11 Порядку № 1128 Мін`юст був зобов`язаний повідомили позивача виключно шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту, оскільки повідомлення за номером телефону або електронною поштою здійснюється лише за їх наявності та можливості їх встановлення. Судовим розглядом встановлено, що на офіційному сайті Мін`юсту було опубліковане оголошення про засідання Колегії 06.09.2021 року по скарзі [PERSON] від 15.07.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.07.2021 за № СК-458-21 щодо нежитлової будівлі, а саме: торговельного павільйону літ. А., із залученням заінтересованої особи [PERSON] , а також суб`єкту оскарження: державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопки Юрія Володимировича. Як вбачається із матеріалів справи позивачем у день розгляду Скарги, а саме 06.09.2021 року були надіслані письмові пояснення щодо Скарги. Дане свідчить, що позивач був повідомлений про дату та час розгляду Скарги завчасно, що дало йому змогу підготувати та подати відповідні пояснення. Щодо доводів позивача, про ненадання останньому копії скарги до дня засідання, суд вказує наступне. Відповідно до п. 12 Порядку № 1128 (у редакції, що діяла на момент розгляду Скарги), копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально. За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду. Таким чином, законодавець не встановлює обов`язку Мін`юсту надсилати заінтересованим особам матеріали скарги. Заінтересована особа має право ознайомитись зі скаргою в день її розгляду. Окрім того, як вбачається із пояснення по Скарзі, позивачу була відома суть Скарги та доводи відповідача 2, оскільки щодо саме цих обставин [PERSON] надав свої заперечення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні обставини, що обґрунтовують необхідність скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.10.2021 № 3705/5 «Про задоволення скарги», так як останній прийнятий Міністерством юстиції України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в межах свої компетенції, не виходячи за межі прав та обов`язків встановлених законами. Відповідно до ч. 1ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Аналіз наведених вище норм законодавства та фактично встановлені обставини у справі вказують на те, що підстави для задоволення позову, відсутні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому у його задоволенні потрібно відмовити. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а тому оскільки у задоволенні позову відмовлено, питання про відшкодування судового збору не підлягає вирішенню та покладається на рахунок позивача.

Outcome: dismissed