Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим, починаючи з червня 2024 року, вона з дитиною проживала окремо від нього у м.Покровськ Донецької області. \~ \~ \~ \~Починаючи з травня 2024 року до серпня 2024 року відповідач [PERSON] не допомагав їй та дитині матеріально, не цікавився життям та здоров`ям дитини. Після того, як вона повідомила йому про намір розлучитись, відповідач у серпні 2024 року вперше приїхав до них в м.Покровськ та виявив бажання поспілкуватись з дитиною, сходити на прогулянку. Під час якої без її згоди вивіз шестимісячного сина до м.Дніпро. Адресу місцезнаходження малолітнього сина вона не знала, її номер телефону він заблокував. З приводу цього вона зверталась до органів поліції, про те їй було відмовлено, оскільки відповідач є біологічним батьком дитини. \~ \~ \~ \~25.10.2024 р. вона з м.Покровська переїхала до м.Дніпра, де проживає і по даний час. Вона офіційно працевлаштована, має житло, можливість та бажання утримувати дитину, дбати про неї, забезпечувати материнську любов, належний догляд та медичне обслуговування. \~ \~ \~ \~Представниками служби у справах дітей були обстежені умови її проживання та зроблено висновок про їх відповідність потребам малолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач офіційно ніде не працює, не має джерел доходів для утримання себе та малолітньої дитини. Вважає, що спонукало відповідача вчинити такі дії, було намагання отримати право на відстрочку від призову на військову службу. \~ \~ \~ \~Вказала, що з серпня 2024 року, вона дитину не бачила, не спілкувалась. \~ \~ \~ \~З приводу дій відповідача в листопаді 2024 р. вона неодноразово зверталась до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Також неодноразово зверталась до Управління - Служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради з проханням повернути дитину. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, позивачка просить визначити з нею місце проживання дитини [PERSON] та зобов`язати відповідача передати [PERSON] матері дитини. Ухвалою судді\~Царичанського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~04.02.2025\~р.\~відкрито загальне\~позовне провадження\~у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 33). Ухвалою\~Царичанського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~08.05.2025\~р.\~залученодо участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - адміністрацію Новокодацького району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, та виключено зі статусу третьої особи - Управління - Служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради,\~закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.115). Ухвалою суду\~від 18\~червня 2025\~р.\~закрито провадженняу цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визначення місця\~проживання дитини в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача [PERSON] передати позивачці [PERSON] малолітню дитину - [PERSON] (а.с. 138). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала через систему «Електроннрий суд» заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, також зазначила, що дитина проживає з нею з 08.02.2025 року по цей час, відповідач не провідує і не цікавиться дитиною, не заперечує проти винесення заочного рішення ( а.с. 128-129). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи відповідач був повідомленим належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України (а.с. 116-118, 124-126). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст.280\~ЦПК України за наявності згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування - Лійбук Л. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.108). 18 червня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.137). Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.2024 р. (а.с. 12). Сторони [PERSON] та [PERSON] з 19 серпня 2023 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 року (а.с.134-136). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 31.10.2024 №1204-7501807497, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10 березня 2025 р. спеціалістами управління служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району, з метою обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку та складається з чотирьох кімнат, умови проживання задовільні, в достатній кількості меблі та побутова техніка. За вказаною адресою проживають та зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - бабуся. Між батьками дитини існує конфлікт з приводу місця проживання сина, участі у вихованні, лікуванні. На момент обстеження для дитини створено належні умови для проживання та виховання малолітнього сина (а.с.80). Згідно характеристики [PERSON] із Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, [PERSON] обіймає посаду секретаря судового засідання у Ленінському районному суді м.Дніпропетровська з 05 грудня 2024 року, проявила себе як кваліфікований фахівець, дисциплінований працівник, в колективі користується повагою, приймає активну участь в житті колективу (а.с.82). Згідно довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серія 12ААГ №559215 позивачка [PERSON] має другу групу інвалідності з дитинства (а.с.14-15). Згідно медичного висновку № 533 від 01.07.2024 р. [PERSON] є дитиною з інвалідністю (а.с.16). Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста №50600 від 06.03.2025 р. [PERSON] , [INFO] , має вроджені вади розвитку передпліччя та кисті праворуч (а.с.81). Відповідно до консультаційних висновків спеціаліста №50629 від 17.03.2025 р., №58654 від 17.03.2025 р., було проведено обстеження [PERSON] та призначено лікування, щадливий режим (а.с.83, 84). Позивачка 08.11.2024 р. зверталась до Управління служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про перевірку дій гр. [PERSON] , який позбавив її спілкування з дитиною, фактично викрав дитину (а.с.18-20). Також згідно заяви позивачки до Управління служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 02.01.2025 р. вона просить розглянути питання про встановлення місця мешкання її дитини [PERSON] за її місцем проживання (а.с.23). Листом від 13.11.2024 р. Управління служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради повідомило позивачку, що до повноважень служби у справах дітей не входить здійснення перевірки правових дій батька на предмет викрадення спільної дитини та проведення відібрання дитини від батька ( а.с. 21). Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866). Згідно висновку органу опіки і піклування, адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 30.04.2025 р. №3/9-60, орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах дитини визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.109-110). З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «HUNT v. UKRAINE» № 31111/04 від 07 грудня 2006 року у § 54 зазначено, що «… між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, при розгляді справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, малолітня дитина сторін син [PERSON] , 2024 року народження, на час розгляду справи мешкає разом зі своєю матір`ю позивачкою по справі. Мати дитини позивачка по справі піклується про сина, вживає заходи щодо його обстеження та лікування, створила належні умови для проживання та виховання малолітнього сина, виконує свої батьківські обов`язки. Батько дитини відповідач по справі на даний час не проживає разом з дитиною, дитину передав позивачці. Доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач у період проживання дитини з ним та з матір`ю піклувався про неї, суду надано не було. Дніпровським міським центром соціальних служб здійснено вихід за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] , але двері ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки не відповідає; на засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо визначення місця проживання сина [PERSON] , відповідач [PERSON] вдруге не з`явився, про розгляд даного питання був повідомлений належним чином, що підтверджується висновком органу опіки та піклування (а.с.109-110). Суд також приймає до уваги той факт, що навіть після початку розгляду справи в суді, відповідач в судові засідання не з`являвся та ним не було прийнято будь-яких заходів по поновленню виконання своїх обов`язків по відношенню до малолітньої дитини. Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках / ч. 1 ст.13\~ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 12 ЦПК України/. Вирішуючи цей спір між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них має проживати дитина, суд виходить із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, та перш за все,

Outcome: approved