Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 19.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис №9. Від даного шлюбу подружжя має спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони шлюбні відносини фактично не підтримують з 2020 року. Ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Шлюб носить формальний характер, позивач вважає подальше його збереження недоцільним. Тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Ухвалою судді від 29.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив шлюб укладений з позивачем розірвати. Також просив справу розглядати без його участі. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 19.01.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 01.03.2016 року та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 27.06.2013 року. Позивач стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає, що такий шлюб зберігати не доцільно. Зазначене визнано відповідачем, позовні вимоги він визнав. Відповідно до ч.2 ст.104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України -\~документом,\~що засвідчує\~факт розірвання\~шлюбу судом,\~є рішення\~суду про\~розірвання шлюбу,\~яке набрало\~законної сили. З огляду на викладене, суд зробив висновок, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їх шлюб існує формально, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та мають бути задоволені, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 19.01.2013 року, слід розірвати. Статтею 113\~СК\~України закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право на вибір прізвища належить до особистих немайнових прав подружжя. Позивачу після розірвання шлюбу на її вимогу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1\~\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved