Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області, третя особа приватний нотаріус Харківського районногго нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., в якій просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер: 6322057000:00:001:0395, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, на належне йому майно. 03.11.2022 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., була заведена спадкова справа № 45/2022 року до майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Позивачка вказує, що вона є його дочкою та спадкоємцем за законом прийняла спадщину. 10.08.2024 назаріна [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер: 6322057000:00:001:0395, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батькаїй було відмовлено та надане роз`яснення, що право власності на вказану земельну ділянку не було зареєстровано за спадкодавцем у становленому законодавством порядку. Запропоновано звернутись до суду за захистом своїх права. Зазначає, що на даний час отримати свідоцтва про право на спадпщну за законом або реєстрацію на земельну ділянку не можливо і неможливо відновити ці права в поза судовому порядку, і тому позивач, як спадкоємець першої черги за законом вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду, у зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з позовом, так як прийняти спадщину після смерті-спадкодавця [PERSON] змогла лише на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Відповідач представник Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі представника Дергачівської міської ради. Зазначила, що заперечення відсутні. Третя особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути на підставі інформації (доказів), наявних у матеріалах справи. Рішення просила винести на розсуд суду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. З наданих матеріалів вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивачка [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 5). Одружившись, вона змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00046581310 від 20.08.2024 (а.с. 6). Відповідно до витягу з реєстру територальної громади Дергачівської міської ради №2024/006351879 від 30.05.2024, місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 05.01.1999 року (а.с. 4). З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №70514302 від 03.11.2022 вбачається, що 03.11.2022 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., була заведена спадкова справа № 45/2022 року до майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2022, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] прийняла його дочка [PERSON] , [INFO] , у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 89,8 кв.м., з житловою площею 44,4 кв.м. У свідоцтві вказано, що житловий будинок налажів померлому на пдставі договору дарування житлового будинку з будівлями, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харкіської області від 30.04.2002 року за реєстровим №2-1098, зареєстрованого Слатинським КПТІ «Інвентаризатор» Дергачівського району Харківської області 30.04.2002 за реєстровим №1232 у реєстровій книзі №7, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав (а.с. 9-зв. бік а.с. 9). Постановою приватного нотаруса Харківськогорайонного нотаріального округу Харківської області Назаріній Г.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер: 6322057000:00:001:0395, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , було відмовлено та надане роз`яснення, що право власності на вказану земельну ділянку не було зареєстровано за спадкодавцем; у встановленому законодавством порядку. Запропоновано звернутись до суду за захистом свого права (а.с. 10). Згідно архівної копії № 06-34/47 від 23.05.2024 року Рішенням виконавчого комітету Прудянської селищної Ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області № 31 від 13.02.1996 року та архівної копії від 23.05.2024 року № 06-34/47 додатку до цього ж рішення земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] - передавалась у приватну власність [PERSON] . Державна реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я [PERSON] відсутня. [PERSON] на момент посвідчення договору дарування житлового будинку з будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] не набула права власності на земельну ділянку за цією ж адресою та померла [INFO] , та після її смерті спадпщну прийняв її син [PERSON] , але не оформив свого права на спадкове майно і тому земельна ділянка кадастровий номер: 6322057000:00:001:0395, що розташована за адресою: [ADDRESS] не можливо належним чином зареєструвати (а.с. 10-11, зв.бік а.с. 11). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну дінку за № НВ-6800439532024 від 02.07.2024, виданого розробником документації із землеустрою ТОВ «перспектива Слобожанщини», [PERSON] , земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] має кадастровий №6322057000:00:001:0395, площею 0,1500 га, відноситься до категорії земель землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У розділі «Відомості про право власності/право постійного користування, внесені до Поземної книги, крім відомостей про речові права, що виникли після 01.01.2013» - інформація відсутня (а.с. 15-20). Інформація про право власності на земельну ділянку з кадастровим №6322057000:00:001:0395, площею 0,1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] у реєстрі Державного земельного кадастру відсутня. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку споруди). Правові висновки щодо застосування приписів вказаних статей у відповідних редакціях Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала у постановах від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, від 05 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17. Отже, вказані норми права встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудовних будівель та споруд, одночасно визначає долю земельної ділянки, на якій вони розташовані. Розмір присадибної ділянки (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд), на отримання якої у селах із земель державної або комунальної власності мають право громадяни України, складає не більще 0,25 га (пункт «г» частини перщої статті 121 ЗК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інщих осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У правовому висновку щодо виключної правової проблеми у постанові від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №689/26/17 (провадження №14-47цс20), дійшла висновку про те, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статі 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. У рішенні ЄСПЛ у справі «Maharramov. Azerbaijan» (заява №5046/07) від 30.03.2017 р. зазначено, що заявник був «законним користувачем» відповідної землі, зважаючи на належне йому право власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці, із можливістю передачі землі у власність цій особі у майбутньому. Відповідно, заявник мав достатній майновий інтерес щодо земельної ділянки для того, щоб отримати право володіння. Нерухомістю згідно зі ст. 181 ЦК є земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відтак, основоположним для поняття нерухомості є зв`язок із земельною ділянкою, адже лише земельна ділянка є нерухомістю у класичному розумінні цього поняття. Тому має бути забезпечено відповідний правовий зв`язок між земельною ділянкою та розташованою на ній нерухомістю (будинком, будівлею, спорудою). При переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходит право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі якиї необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленом порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності (пункт 10 постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Отже, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або праві користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва і обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд, якщо спадкодавець не складав заповіту щоді розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Із наведеного слідує, що [PERSON] набувши у спадщину після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 89,8 кв.м., з житловою площею 44,4 кв.м, правомірно набуває право власності на земельну ділянку, на якій розташований вищевказаний житловий буинок, загальною площею 0,15 га з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд звертає увагу, що інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса із заявами щодо прийняття спадщини у вигляді цього житлового будинку, згідно спадкової справи, наданої державним нотаріусом, судом не встановлено. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №45/2022, наданої приватним нотаріусом Коробець О.М. на виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме на а.с. 73 міститься заява [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з чого б вона не складалася та де б вона не знаходилася. Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. Встановивши фактичні\~обставини справи,\~надавши належну\~правову оцінку\~наявним у\~матеріалах справи\~доказам,\~врахувавши цільове\~призначення земельної\~ділянки,\~яка належала\~спадкодавцю на\~праві власності,\~площею 0,15\~га з\~цільовим призначенням\~-\~будівництво та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~з кадастровим\~номером №6322057000:00:001:0395,\~площею 0,15\~га,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а також\~те,\~що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 89,8 кв.м., з житловою площею 44,4 кв.м, та є власницею цього будинку, про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на цю земельну ділянку у порядку спадкування, оскільки на ній розташований житловий будинок, що вже належить позивачу, а земельна ділянка, площею 0,15 га, призначена саме для його будівництва та обслуговування. Набуття позивачкобю права власності на земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Доказів на спростування викладених позивачкою обставин, щодо прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відповідачем суду не надано, а судом самостійно не здобуто. Враховуючи та аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved