Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Бізнес\~позика»\~звернувся до\~суду\~з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 43\~436,38 грн., а також стягнути судові витрати. Позов мотивовано тим, що 18.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 490339-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 18.02.2024 року було направлено відповідачці, пропозицію (оферту) укласти Договір № 490339-КС-001 про надання кредиту. 18.02.2024 року відповідачка, прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 490339-KС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» було направлено відповідачці, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 18.02.2024 року між ТОВ «Бізпозика та [PERSON] було укладено Договір № 490339-KC-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «Бізнеспозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту строк кредитування становить 24 тижні, плата з користування кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карку [PERSON] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 490339-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.12.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 43\~436,38 грн, яка складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~суми прострочення платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~суми прострочених платежів по процентах 31\~936,38 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~суми прострочених платежів за комісією 1 500,00 грн. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2025 року позов задоволено: стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 490339-КС-001 від 18.02.2024 року в сумі 43\~436,38 грн., вирішено питання про судові витрати. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 22 травня 2025 року заочне рішення Малиновського районного суду від 08 квітня 2025 року скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при поданні позову просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково в частині вимог про стягнення суми кредиту в розмірі 10\~000 грн. та комісії 1500 грн., проти стягнення відсотків в заявленій до стягнення сумі заперечувала, посилаючись на їх надмірність, пояснила, що дійсно укладала договір на викладених в ньому умовах, проте кредит не повернула через зміну особистих обставин, платежів на погашення кредиту не здійснювала. Справу розглянуто в змішаній (електронній та паперовій) формі. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №490339-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), далі «договір». Договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Копія вказаного договору міститься в електронній справі. Відповідно до розділу 2 договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1. договору). Строк на який надається кредит становить 24 тижні (п.2.3. договору). Відсоткова ставка за користування кредитними коштами: 1,15288411 відсотків за кожен день користування кредитом знижена ставка, 2,00 відсотків стандартна ставка (п.2.4. договору). Погашення кредиту має відбуватись частинами згідно графіку, встановленому п. 3.2.3. договору. Пунктом 2.5. договору встановлено одноразову комісію за видачу кредиту в сумі 1500 грн. 00 коп. Згідно ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК\~України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1ст. 1049 ЦК України). Частиною першою статті 626\~ЦК\~України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст.\~638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК\~України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 5\~Закону\~України\~«Про електронні\~документи\~та\~електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2ст.\~6\~Закону\~України\~«Про електронні\~документи\~та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12\~цього\~Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12\~ст.\~3\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачка свої зобов`язання за укладеним з позивачем не виконала. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом примусового виконання обов`язку в натурі. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 10\~000 грн., комісія за видачу кредиту в сумі 1500 грн., а також відсотки за користування кредитом за період з 18 лютого 2024 року по 04 серпня 2024 року включно. Суд частково погоджується з доводами відповідачки стосовно неправомірного нарахування відсотків в зазначеній до стягнення сумі з огляду на наступне. Так, пунктом 3.2.1. договору передбачено, що у разі, якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Також пунктом 3.2.2. договору встановлено, що у разі, якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. З пункту 3.2.3. договору вбачається, що перший платіж на виконання умов договору мав бути здійснений відповідачем 03.03.2024 року. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за період з 18.02.2024 р. по 10.03.2024 року включно, нараховані за зниженою ставкою 1,15288411 відсотків за кожен день користування кредитом, що складає 2 421 грн. 06 коп. (10\~000 грн. : 100 % * 1,15288411% * 21 день), а за період з 11.03.2024 р. по 04.08.2024р. включно нараховані за стандартною ставкою 2,00 відсотки в день за кожен день користування кредитом, що складає 29\~200 грн. 00 коп. (10\~000 грн. : 100 % * 2,00% *146 днів). Таким чином, загальна сума відсотків, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 31\~621 грн. 06 коп. (2 421 грн. 06 коп. + 29\~200 грн. 00 коп.). Суд відхиляє доводи відповідачки щодо неспівмірності суми нарахованих відсотків розміру кредиту, оскільки розмір відсотків було погоджено сторонами при укладенні договору, відповідачка свідомо погодилась на запропоновані умови щодо розміру відсотків, , зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до до умов договору (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за Договором №490339-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18 лютого 2024 року станом на 18.12.2024 року в загальній сумі 43\~121 грн. 06 коп., в т.ч. заборгованість за кредитом в сумі 10\~000 грн., комісія в сумі 1500 грн. 00 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 31\~621 грн. 06 коп. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі в розмірі 2404 грн. 82 коп. (2422,40 грн. : 43436,38грн. * 43121,06 грн.).

Outcome: partial