Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої йому у спадок залишився житловий будинок [ADDRESS] . На випадок смерті покійна заповіту не залишила, однак оскільки він, як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживав разом зі спадкодавцем, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. У квітні 2025 року з метою оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Михалко В.П., яка своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий. Згідно виписки з погосподарської книги № 34/06-21 від 27 березня 2025 року за адресою [ADDRESS] , зареєстрований особовий рахунок об`єкта погосподарського обліку №367 в по господарській книзі № 5 за 2006-2010 роки. Головою господарства була [PERSON] . Згідно архівної довідки № 152/14-11 від 26 березня 2025 року виданої відділом ЦНАП Перечинської міської ради, в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421831246 від 09 квітня 2025 року інформація за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Оскільки у нього існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, тому просить позов задовольнити.\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, при цьому не вирішувати питання розподілу процесуальних витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 24 листопада 2008 року, актовий запис № 27. Як видно з Виписки з погосподарської книги, наданої Сімерським старостинським округом Перечинської міської ради Закарпатської області № 34/06-21 від 27 березня 2025 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований особовий рахунок об`єкта погосподарського обліку № [NUMBER] в погосподарській книзі № 5 за 2006-2010 р. Головою господарства була [PERSON] .\~ Як вбачається з наданих Адміністратором відділу ЦНАП Перечинської міської ради Закарпатської області Н.Кепич відомостей за № 67/14-11 від 27 березня 2025 року про осіб, місце проживання яких було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , в період з 22 по 23 листопада 2008 року, за вказаною адресою були зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [INFO] (період реєстрації з 22 вересня 1971 року по 23 листопада 2008 року), та [PERSON] , [INFO] (період реєстрації з 12 січня 1979 року по теперішній час).\~\~\~\~ Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] , що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 80818051 від 11 квітня 2025 року, наданого Перечинською державною нотаріальною конторою, право на спадкування після його смерті одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, враховуючи те, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовився від спадщини, а наявність інших спадкоємців першої черги чи спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, відтак він прийняв таку одноосібно. Разом з цим, як вбачається з постанови державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 квітня 2025 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на такий. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 80818045 від 11 квітня 2025 року, наданого Перечинською державною нотаріальною конторою, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. В архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді Закарпатської області, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Архівна довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 152/14-11 від 26 березня 2025 року.\~\~ Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №421831246 від 09 квітня 2025 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна по [ADDRESS] також відсутні. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно платіжної інструкції №0.0.4307921692.1 від 13 квітня 2025 року позивачем [PERSON] сплачено 1 719,24 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved