Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 30.09.2024 надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що [PERSON] є власником автомобіля марки Mercedes-Benz B250E, 2016 р.в., днз. [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] . 16.05.2024 о 18 год. 25 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Fabia, днз. [NUMBER] , при виїзді з прилеглої території ЖК «Agora» у напрямку вул. Залізняка, не надав перевагу у русі автомобілю «Mercedes-Benz B 250E», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по вул. Панаса Мирного у напрямку вул. Кармелюка та допустив зіткнення автомобілів. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.2 в Правил дорожнього руху України. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2024 у справі № 686/14584/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне). Як зазначалося вище та встановлено постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, транспортні засоби внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження. З метою відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП позивач звернулася з відповідної заявою до АТ "СГ "ТАС". 14.06.2024 страховик АТ "СГ "ТАС" прийняв рішення, страховий акт № 14188/33/924, за яким сума страхового відшкодування за вищевказаним випадком та полісом розрахована на підставі та в розмірі згідно заяви про страхове відшкодування від 07.06.2024 склала 156 800 грн. Тобто, максимальний розмір страхового відшкодування за виключенням франшизи у розмірі 3200 грн, яку було добровільно відшкодовано відповідачем. Разом з тим, позивач вважає вказану суму недостатньою та просить додатково стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 120000 грн, визначених попередньо до проведення на замовлення позивача судової автотоварознавчої експертизи, а також стягнути судові витрати, що складаються із судового збору, витрат на проведення експертного дослідження та витрат на правову допомогу. 16.10.2024 від відповідача у справі на адресу суду надіслано відзив, у якому останній заперечує проти позовних вимог позивача у зв`язку із їх необґрунтованістю. Так, відповідач вважає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, покрита в повному обсязі страховою виплатою, а різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) відсутня. Відтак, відсутні підстави для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. 18.11.2024 від позивачки у справі надійшла заява про збільшення позовних вимог до 393 652,43 грн у зв`язку із проведенням транспортно-товарознавчої експертизи на замовлення позивача. Так, відповідно до висновку експерта за вказаною експертизою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивачки складає 553 652,43 грн. Відтак, остання просить стягнути з відповідача на її користь майнові збитки у сумі 393 652,43 грн (553652,43 грн - 156800 грн - 3200 грн), а також витрати на проведення експертизи у розмірі 3786,40 грн, судовий збір у розмірі 4567,80 грн та витрати на правову допомогу 25 000 грн. 06.12.2024 від відповідача у справі до суду надійшли заперечення проти заяви позивачки про збільшення позовних вимог. Так, відповідач вказав, що проведена експертиза є неповною, а також не відповідає нормам чинного законодавства. Відтак, відповідач вважав подану заву про збільшення позовних вимог передчасною та клопотав про проведення судової автотоварознавчої експертизи. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. 16.10.2024 від відповідача у справі на адресу суду надіслано відзив, у якому останній заперечує проти позовних вимог. 18.11.2024 від позивачки у справі надійшла заява про збільшення позовних вимог до 393 652,43 грн у зв`язку із проведенням транспортно-товарознавчої експертизи на замовлення позивача. 06.12.2024 від відповідача у справі до суду надійшли заперечення проти заяви позивачки про збільшення позовних вимог, а також клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 13.12.2024 клопотання відповідача задоволено та призначено у справі додаткову судову транспортно-товарознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 14.03.2025 провадження у справі поновлено за клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи. Ухвалою суду від 11.04.2025 клопотання експерта задоволено та спрямовано справу для продовження проведення експертного дослідження. Провадження у справі повторно зупинено. Ухвалою суду від 22.05.2025 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням висновку експерта та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 16.06.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 16.06.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній заперечив проти задоволення позову у повному обсязі. Інші заяви, клопотання у справі не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 16.05.2024 о 18 год. 25 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Fabia, днз. [NUMBER] , при виїзді з прилеглої території ЖК «Agora» у напрямку вул. Залізняка, не надав перевагу у русі автомобілю «Mercedes-Benz B 250E», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по вул. Панаса Мирного у напрямку вул. Кармелюка та допустив зіткнення автомобілів. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.2 ПДР. Указані обставини підтверджуються постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2024 року у справі № 686/14584/24, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу Mercedes-Benz B250E є позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне) згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 4094082 від 31.05.2023. Як вбачається із листа від 23.08.2024 № 1777 страховик АТ "СГ "ТАС" 14.06.2024 прийняв рішення, страховий акт № 14188/33/924, за яким сума страхового відшкодування за вищевказаним випадком та полісом розрахована на підставі та в розмірі згідно заяви про страхове відшкодування від 07.06.2024 склала 156800 грн. Тобто, максимальний розмір страхового відшкодування в межах 160000 грн, за виключенням франшизи у розмірі 3200 грн, яку, за твердженням позивачки, було добровільно відшкодовано відповідачем. Разом з тим, вважаючи таку виплату недостатньою для відшкодування завданих матеріальних збитків, на замовлення позивача проведено транспортну-товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта № 99/24 від 04.11.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz B250E, державний номерний знак [NUMBER] , складає 553652,43 грн. У зв`язку із наявністю спору у сторін справи, що розглядається з приводу встановлення розміру дійсної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу Mercedes-Benz B250E, ухвалою суду призначено додаткову судову транспортно-товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-25/1101-АВ від 14.05.2025 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz B250E, державний номерний знак [NUMBER] на дату вчинення ДТП 16.05.2025 становить 530505,11 грн. При цьому, згідно цього висновку експерта відновлювальний ремонт транспортного засобу Mercedes-Benz B250E, державний номерний знак [NUMBER] , визнано економічно доцільним. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із відшкодуванням шкоди, яка не покривається полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (деліктні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1частини 1 статті 1188 ЦК України). Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі абзацом 2 частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно із п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації. Разом з тим, відповідно до роз`яснень викладених в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Водночас, пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, передбачено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.05.2025 з вини відповідача [PERSON] , позивачці [PERSON] завдано матеріальних збитків внаслідок пошкодження майна транспортного засобу марки «Mercedes-Benz B 250E», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-25/1101-АВ від 14.05.2025, отриманого після проведення судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz B250E, державний номерний знак [NUMBER] , на дату вчинення ДТП 16.05.2025 становить 530505,11 грн. На проведення експертизи стороною позивача на запит експерта надано необхідну інформацію для підтвердження пошкоджень транспортного засобу в результаті ДТП та проведених ремонтних робіт. Згідно вказаного висновку експерта відновлювальний ремонт транспортного засобу Mercedes-Benz B250E, державний номерний знак [NUMBER] , визнано економічно доцільним. Зокрема, вказується, що у проаналізованому випадку вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на дату вчинення ДТП чи на дату проведення експертизи не перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, тому відновлювальний ремонт згідно положень п. 7.17 згаданої вище Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вважається економічно доцільним. При дослідженні матеріалів справи та аналізі нормативно-правової бази, суд зауважує, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не завжди припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. У постановах по справах №753/4696/16-ц від 30.10.2019, №761/14285/16-ц від 22.04.2019, № 757/33065/18-ц від 21.07.2021, №757/54513/16 від 02.02.2022 Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Тобто, Верховний Суд дійшов висновку, що потерпілий вправі заявляти вимоги про відшкодування заподіяної шкоди, до яких законом віднесено витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права (без врахування фізичного зносу). Під час судового розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] є особою, винними діями якої трапилася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль позивачки, тому саме він повинен відшкодувати завдану позивачці шкоду. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Підтвердженням вартості відновлювального ремонту є висновок експерта за результатами проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи від 14.05.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 530505,11 грн. При цьому, при визначенні суми належного відшкодування судом враховану страхову виплату страховиком відповідача у розмірі 156800 грн та виплачений відповідачем на користь позивача розмір франшизи 3200 грн. Відтак, судом встановлено, що відповідно до акту огляду транспортного засобу для відновлення транспортного засобу проведено ремонтні роботи та замінено старі деталі на нові. Водночас, відповідачем заявлено клопотання про передання йому замінених деталей, яке підлягає до задоволення на підставі згаданого вище п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо відшкодування відповідачем завданої шкоди, обґрунтованості позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданих матеріальних збитків в результаті ДТП, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про часткову доведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності порушення її прав з боку відповідача, що є підставою для прийняття судового рішення про часткове задоволення позову, а саме в розмірі, визначеному експертним дослідженням із врахуванням нарахованої страхової виплати та розміром франшизи, а саме 370\~505,11 грн (530505,11 грн - 156800,00 грн - 3200,00 грн). Розподіл судових витрату справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду [PERSON] за заявлення позовної вимоги до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, сплачено судовий збір у розмірі 5536,76 грн. Враховуючи ціну позовних вимог, заявлених позивачко та часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору у розмірі 3705,05 грн (370505,11*3936,52/393652,43). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачкою здійснено витрати на проведення транспортно-товарозначвої експертизи за фактом скоєння ДТП, які складають 3786,40 грн, що підвтерджєуться рахунком-фактурою № 65/24 від 03.10.2024. Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на проведення експертизи у розмірі 3563,40 грн (370505,11*3786,40/393652,43).

Outcome: partial