Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

30.04.2025р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 06.12.2019р. Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено актовий запис № 755. Позов обґрунтований тим, що на протязі перебування у шлюбі сімейне життя сторін лише погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між сторонами зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Також позивачка вказує, що у сторін від шлюбу спільних дітей не має та просить не надавати строку на примирення. Майновий спір відсутній. Позивачка в судові засідання 29.05.2025р. та 16.06.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 05.05.2025р. звернулася на адресу суду із заявою, в якій через віддаленість її місця проживання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, а також просить не надавати строку на примирення. Відповідач та його представниця [PERSON] в судове засідання 29.05.2025р. та 16.06.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас 29.05.2025р. до початку розгляду справи по суті представниця відповідача звернулася на адресу суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить не надавати строку на примирення. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2019р. Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 755, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06.12.2019р. цим же відділом реєстрації актів цивільного стану. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Фактично сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо за різними адресами, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет, спільних дітей не мають. Майновий спір відсутній. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, а тому позивачці підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., а також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved