Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» далі (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 25 квітня 2019 року між первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0557/82/91857559. За даним кредитним договором наявна заборгованість яка становить 50\~656, 20 гривень. Крім іншого, 25.11.2019 року між відповідачем та первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір 014/380805/82/733892, заборгованість за яким становить 49\~169, 62 гривні. Щодо звернення позивача з позовними вимоги про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, представник зазначив, що 24.07.2024 року між первісним кредитором та позивачем було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 114/2-72 за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/0557/82/91857559 у сумі: 50\~656, 20 гривень та за кредитним договором 014/380805/82/733892 у сумі: 49\~169, 62 гривні. З урахуванням викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаними кредитними договорами у загальній сумі: 99\~825, 82 гривні, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Пересипського (Суворовського) районного суду м. Одеси від 12 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача до суду не з`явився, при цьому позовна заява містить в собі пункт 4 щодо можливості розгляду справи за відсутності сторони позивача та можливості ухвалення заочного рішення суду (а.с.5 зв.). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судових засідань неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Згідно поштових повідомлень, які повернулись на адресу суду, відповідач виклик до суду отримав (а.с.56; 58). Разом з цим, будучи обізнаним щодо часу та місця розгляду справи, відповідач про причини не явки суду не повідомив, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлений,\~про причини\~не явки\~суду не\~повідомив. Відзиву на позовну заяву не надав, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положення ст. 223 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 18 червня 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем у справі [PERSON] та первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» було 25.04.2019 року укладено кредитний договір № 014/0557/82/91857559, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі: 45\~000 гривень, строк кредитування 72 місяці (а.с.7-9). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, заборгованість відповідача становить- 50\~656, 20 гривень, яка складається з: заборгованості за основним боргом 36\~258, 12 гривень; заборгованості за відсотками 14\~398, 08 гривень (а.с.20-21). Також, встановлено, що між [PERSON] та первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» було 25.11.2019 укладено кредитний договір 014/380805/82/733892 (а.с.22). Згідно п. 1.2.2. строк кредиту 48 місяців (тобто до 25.11.2023 р); сума кредиту 38\~100 гривень. Встановлено, що сторонами було підписано Додаток № 1 до Заяви-Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту готівкою за яким визначено графік погашення заборгованості та сплати процентів за користування кредитом (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 25.07.2024 року заборгованість відповідача становить 49\~169, 62 гривні, яка складається з: заборгованості за кредитом 29\~623, 80 гривень, заборгованості за відсотками 19\~545, 82 грн (а.с.31-32). Щодо звернення позивача з даним позовом про стягнення заборгованості, судом встановлено, що 24.07.2024 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір про відступлення прав вимог № 114/2-72 за умовами якого до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договорами: № 014/0557/82/91857559 у сумі: 50\~656, 20 гривень та за кредитним договором 014/380805/82/733892 у сумі: 49\~169, 62 гривні, що безпосередньо підтверджується Витягом з реєстру боржників № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 114/2-72 від 24.077.2024 року (а.с.33-36). Судом встановлено, що відповідач допустив порушення умов кредитних договорів, встановлено, що до позивача перейшло право вимоги за вищевказаними кредитним договорами на загальну суму: 99\~825, 82 гривень. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Так, відповідно порядку зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Враховуючи вищевикладені докази відповідач має в мережі Інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті https://www.gofingo.com.ua. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. " Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договорами кредитів, відповідач порушив умови Договору, не повернув отримані кошти у строки передбачені договором, не відреагувала на повідомлення щодо погашення заборгованості. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 3\~028, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved