Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся представник [PERSON] - адвокат Кепич І.В. з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 2019 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3612. В обґрунтування позову зазначено, що 12 жовтня 2019 року сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Після народження сина відносини між подружжям поступово погіршувались. Зникло порозуміння, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Будь-які спроби примирення не дали бажаного результати. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та спільної дитини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . 07 квітня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху. 17 квітня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12 жовтня 2019 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 3612, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Позивач посилається на те, що після народження сина відносини між подружжям поступово погіршувались. Зникло порозуміння, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Будь-які спроби примирення не дали бажаного результати. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та спільної дитини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки з чоловіком. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, сторони на такому не наполягали, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 жовтня 2019 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] , яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, позивач в позовній заяві також просить судові витрати покласти на відповідача. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Понесення позивачкою судових витрат зі сплати судового збору за подання позову підтверджується квитанцією № 3475-5262-0564-5804 від 31 березня 2025 року у сумі 1211 грн 20 коп. Відповідач до початку розгляду справи надав суду доказ сплати на користь [PERSON] судового збору у сумі 1217,29 грн, що підтверджується платіжною інструкцію Р24А4331225905D5624 від 16.05.2025, відтак суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved