Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить встановити юридичний факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] , [INFO] своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви вказано, що в період з 2013 року по 2017 року позивач перебував у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки із [PERSON] поступово припинились, у зв`язку з чим заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2017 у цивільній справі № 202/3906/17 шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З моменту розірвання шлюбу, за спільною згодою з [PERSON] , дитина залишилася проживати разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , та перебувала на його самостійному утриманні та вихованні. Станом на сьогоднішній день син [PERSON] , [INFO] , продовжує проживати із батьком [PERSON] та перебуває на його самостійному утриманні та вихованні. Дитина проживає у добрих побутових умовах, має власну кімнату та усі необхідні умови для фізичного, духовного та морального розвитку. Батьком систематично та на постійній основі вживаються усі належні заходи для забезпечення отримання дитиною належної освіти, її всебічного та різноманітного розвитку. Позивач самостійно несе усі витрати по оплаті додаткових гуртків, особисто приводить дитину на заняття та забирав її після їх закінчення. З 2017 року дитина знаходилась і знаходиться станом на сьогоднішній день виключно на утриманні, вихованні та під опікою позивача. Матір дитини, відповідачка [PERSON] , будь-якої участі в житті сина наразі не приймає, своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини не виконує. Позивач, як батько, завжди намагаюсь надати своїй дитині все найкраще, забезпечити гідні, а особливо безпечні умови проживання, забезпечити сина відпочинком та оздоровленням. Відповідачка, [PERSON] , з жовтня 2017 року жодної участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям, успіхами у шкільному та позашкільних закладах та станом його здоров`я. Наразі [PERSON] має іншу сім`ю та нещодавно народила дитину, відповідно, не може фізично та не має бажання (вже протягом більше 7 років) опікуватися у випадку необхідності, сином [PERSON] . Дані факти, які безумовно добре відомі синові позивача викликають побоювання [PERSON] щодо можливості залишитися без батьківського піклування, адже всі вищезазначені обов`язки в повній мірі виконувались та виконуються лише батьком. Побоювання сина позивача, щодо можливості залишитися одному без батьківського піклування, в разі мобілізації батька, може негативно вплинути на його майбутню особистість, адже станом на сьогоднішній день дитина відчуває стрес і невпевненість в завтрашньому дні. Встановлення факту того, що дитина перебуває на одноосібному утриманні та вихованні батька, насамперед необхідне задля виникнення прав та обов`язків для позивача, визначених Сімейним кодексом України, в тому числі можливості представляти інтереси неповнолітньої дитини у державних та комунальних закладах, бути представником під час оформлення медичних документів у закладах охорони здоров`я, органах влади для отримання соціальної допомоги. Враховуючи викладене, у позивача виникла необхідність підтвердження факту самостійного виховання та утримання [PERSON] , [INFO] , в судовому порядку. В судовому засіданні\~\~представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, відзиву на позов не надала. Представники Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, [INFO] в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Як вбачається із матеріалів справи, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до копії заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/3906/17 від 12.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). Згідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2023 року у справі №204/9323/22, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с. 15-17). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 28.03.2023 року у дитини є своя кімната, спальне місце, стіл для навчання, комп`ютер, ноутбук, телефон, їжею дитина забезпечена в достатній кількості, одяг та взуття за сезоном, дитина має багато іграшок згідно у відповідності до віку. Стосунки та традиції у сім`ї доброзичливі (а.с.19-20). Відповідно до Довідки Комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №7 з поглибленим вивчення іноземних мов» від 09.11.2022 року №02-10/289 [PERSON] навчається в 3-Б класі (а.с. 22). Згідно Дніпровської гімназії №121 ДМР від 29.07.2024 року №193 [PERSON] навчається в 4-Б класі (а.с. 23). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 18.04.2025 року вбачається, що результат виходу задовільний. У квартирі створено належні умови для постійного проживання, розвитку та вихованні дитини (а.с. 83). Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним кодексом України з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1 СК України). Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 СК України, сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст. ст. 150, 151 СК України. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У п. 50 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.06.2018 у справі №822/2446/17 сформульовано висновок: «Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини». Одинокою матір`ю є особа, яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини, виховує дитину без батька. Одинока матір це жінка, яка виховує і утримує дитину сама (постанови Верховного Суду від 26.08.2021 у справі №591/1371/19, від 20.10.2021 у справі №127/15014/20). З огляду на зазначене, вбачається, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (ч. 4,5 ст. 19 СК України) . Доведення факту одноосібного виховання та утримання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання та утримання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч.1 ст. 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Враховуючи наведене, оскільки рішенням суду від 29.11.2023 року у справі №204/9323/22, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] та встановлено, що позивач (батько) здійснює самостійне виховання та утримання дитини, а відповідачка жодних доказів, що спростовують встановлені факти щодо місця проживання, виховання та утримання дитини батьком, до суду не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, що слугує підставою для їх повного задоволення. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. (в порядку ч. ч. 1-2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного і

Outcome: approved