Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 18600грн. заборгованості за кредитними договорами та судових витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного кредитного договору\~ між ТзОВ «Мілоан» №103152526 від 08.02.2022р., відповідач отримав кредит. 16.07.2024р. між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, згідно якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.\~\~\~ Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 18600грн., з яких: 15000грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2100грн. заборгованість за відсотками, 1500грн. заборгованість за пенею. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Кредитними установами виконав зобов`язання по кредитних договорах в повному обсязі, так як надав відповідачу кредити у визначених розмірах. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов`язання за даними договорами. Внаслідок порушення умов договорів у відповідача виникла заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибула, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, у наданій суду заяві зазначила, що позовні вимоги визнає, у зв`язку з чим просить повернути позивачу половину сплаченого йому судового збору та у зв`язку із отриманням незначної заробітної плати і утримання нею двох неповнолітніх дітей розстрочити їй виконання рішення суду строком на один рік.\~ Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~ Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до укладеного кредитного договору\~ між ТзОВ «Мілоан» №103152526 від 08.02.2022р., відповідач отримав кредит. 16.07.2024р. між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, згідно якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.\~\~\~ Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 18600грн., з яких: 15000грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2100грн. заборгованість за відсотками, 1500грн. заборгованість за пенею. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника. Судом встановлено, що відповідачка порушила умови договору, не погасила заборгованість в добровільному порядку, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 18600грн. В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення, а саме щодо стягнення із відповідача суми заборгованості за договорами, відсотків та комісії за ним.\~ Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; Разом з тим, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До початку розгляду справи відповідачем подано до суду заяву, в якій позивач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 1514 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України). Частини четверта та п`ята статті 435 ЦПК України передбачають, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Разом з тим, звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду відповідач не навела достатніх доказів які б давали можливість прийняти рішення щодо відстрочки виконання рішення суду.\~

Outcome: approved