Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

15\~травня 2025\~року позивач\~звернулась до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просила ухвалити\~рішення суду,\~яким визнати\~дійсним договір\~купівлі продажу\~нерухомого майна,\~а саме\~квартири,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~укладений між\~ [PERSON] ,\~яка діяла\~від себе\~особисто та\~від імені\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] також\~в інтересах\~неповнолітнього [PERSON] \~з однієї\~сторони та\~ [PERSON] з\~іншої сторони,\~на Товарній\~біржі «Одеська\~товарна біржа»,\~зареєстрований за\~№16636. Свої вимоги мотивувала тим, що 05.09.1996 року між [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі довіреності, зареєстрованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., також в інтересах неповнолітнього [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 16636, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 34,60 кв.м., житловою 17,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що у квітні 2025 року позивач дізналась, що угода була укладена в порушення ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), тобто без нотаріального посвідчення. На момент укладання договору покупцеві, як стороні, було роз`яснено, що договір після підписання та реєстрації на біржі не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню, про що було зазначено у договорі. Зазначає, що має намір розпорядитись своєю власністю, проте не може цього зробити, оскільки укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону. На теперішній час виникла необхідність звернення до суду з даним позовом для реалізації позивачами своїх правомочностей власника квартири. Ухвалою судді від 04.06.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи\~у відкритому\~судовому засіданні\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін на 17.06.2025 року на 14.30 год. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з`явилася, 12.06.2025 року до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. Відзив на позовну заяву не надали. Згідно відповідей з ВОМІРМП УПРЕ ГУДМС в Одеській області від 03.06.2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в м.Одесі та Одеській області зареєстрованими не значаться. Відповідачі повідомлялися за допомогою оголошень, розміщених на офіційному веб-порталі суду, з опублікуванням яких відповідачі, відповідно до приписів ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~вважаються повідомленими належним чином. Відповідач [PERSON] повідомлялася про дату та час розгляду справи, шляхом надсилання судової кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Уся судова кореспонденція, скерована на ім`я [PERSON] повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Представник третьої особи Одеської товарної біржі у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надійшло. Уся судова кореспонденція, скерована на ім`я Одеської товарної біржі повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Частиною 8\~ст. 128 ЦПК України\~передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що 05.09.1996 року між [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі довіреності, зареєстрованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., також в інтересах неповнолітнього [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 16636, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 34,60 кв.м., житловою 17,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . 05.09.1996 року вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений у письмовій формі, було зареєстровано на Одеській товарній біржі у Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний № 16636. Відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу нерухомого майна № 16636 від 05 вересня 1996 року, квартиру було продано за 6 089,60 гривень, які отримані продавцем до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна. 28.10.1996 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу № 16636 зареєструвало право власності [PERSON] на вказану квартиру. 24.04.2025 року Юридичний департамент Одеської міської ради видав [PERSON] витяг № 423990620, згідно якого право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Покупець, як сторона договору, повністю виконала свої зобов`язання покупців, а саме - повністю сплатила вартість зазначеної квартири та прийняла її у власність, зареєструвавши право власності в БТІ, оформили особові рахунки на свої ім`я. Відповідачі зі своєї сторони також виконали всі взяті на себе зобов`язання по договору, передали покупцеві у власність вказану квартиру, ключі від квартири та документи, виселились в обумовлений строк, знялись з реєстраційного обліку. Таким чином, при укладенні даного договору сторони дійшли угоди про всі суттєві умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі-продажу, підписаним сторонами та зареєстрованим на Одеській товарній біржі. Умови угоди повністю виконані покупцем та продавцями, що вказує на те, що угода відповідала дійсній волі обох сторін. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі\~недодержання \~вимоги \~закону про\~ нотаріальне\~посвідчення одностороннього\~правочину такий\~правочин є\~нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна за договором від 05.09.1996 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли покупець передав гроші за куплену квартиру, а відповідач передав йому у відповідь квартиру та правовстановлюючі документи, а позивач відповідно їх прийняв, та розпочав користуватися вказаною квартирою, то суд, на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Отже, враховуючи всі вищевикладенні обставини, суд приходить до висновку, що при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, таким чином є усі підстави для визнання договору дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №16636 від 05 вересня 1996 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved