Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки № 07-94/184 від 20.02.2025 року про період роботи на Хустській взуттєвій фабриці, у зв`язку з тим, що прізвище та ім`я, зазначені в трудовій книжці, вказані російською мовою як « [PERSON] » та не збігаються з особовими даними, зазначеними у паспорті громадянки України та свідоцтві про народження. Встановлення зазначеного факту необхідне заявниці для оформлення дострокової пенсії за віком, оскільки Пенсійний фонд України не враховує трудовий стаж, зазначений у вказаній трудовій книжці. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому повністю підтримала заявлені вимоги. У судове засідання представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - також не з`явився, однак подав письмові пояснення по суті заяви, в яких просить розглянути справу за його відсутності. Інші заяви та клопотання учасниками справи під час судового розгляду не подавалися. Дослідивши письмові докази у справі, суд установив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що заявниця у справі - [PERSON] - народилася [INFO] в місті Хуст Закарпатської області, що підтверджується паспортом громадянки України серії № [NUMBER] , ідентифікаційний код: [NUMBER] . /а.с. 7/ Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в місті Хуст Закарпатської області. /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , 1972 року народження, та [PERSON] , 1974 року народження, зареєстрували шлюб 14 травня 1994 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » /а.с. 11/. Із запису в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 10 березня 1992 року, вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові власника зазначені російською мовою як « [PERSON] », дата народження [INFO] /а.с. 12/. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Хустської районної військової адміністрації № 07-04/184 від 20 травня 2025 року, виданої на підставі фонду № 109, книги наказів за 1991 і 1993 роки, встановлено, що відповідно до наказу № 146 по Хустській взуттєвій фабриці (ВАТ «Хустська взуттєва фабрика») від 26 серпня 1991 року, «ЦимботаВикторияМих.» (саме так зазначено в документах) була прийнята на роботу шкуровщиком у цех № 6-п з 26 серпня 1991 року. Відповідно до наказу № 48 від 12 травня 1993 року, «ЦимботаВикторияМихайл.» шкуровщик цеху № 6 звільнена з роботи з 12 травня 1993 року. /а.с. 13/. Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявницею щодо наявності підстав для задоволення заявленої нею вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що звернення заявниці [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація її права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки № 07-04/184 від 20.05.2025 року, щодо встановлення факту належності яких заявниця звернулася до суду, а також з наданих нею письмових доказів, зокрема паспорта громадянки України, свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, вбачається розбіжність у написанні імені заявниці « [PERSON] » (російською мовою) у трудовій книжці та архівній довідці з її іменем, зазначеним у паспорті. При цьому інші персональні дані, зокрема прізвище, по батькові та дата народження, повністю збігаються. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вказані трудова книжка та архівна довідка належать саме заявниці [PERSON] . Під час розгляду справи судом не було встановлено жодних інших обставин або доказів, які б спростовували належність трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки № 07-04/184 від 20.05.2025 року заявниці [PERSON] . Таким чином, заявниця має право на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про наявність обмеження її права на пенсійне забезпечення. Враховуючи викладене, встановивши обставини, на які посилається заявниця у своїй заяві, та оцінивши належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також у їх сукупності, суд,

Outcome: approved