Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання представник позивача не прибув, про розгляд справи судом повідомлявся належно, до суду подав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову. В підготовче судове засідання відповідач не прибув, подав заяву, в якій позов визнала, не заперечила щодо задоволення в повному обсязі. В підготовче судове засідання представник третьої особи не прибув, подав заяву і якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.37). Судом достовірно встановлено, що 09 жовтня 2024 р. складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Згідно з даним актом дитиною є особа чоловічої статі, малолітній - [PERSON] [INFO] (а.с. 16-17). Особою, котра повідомила про знайдену дитину, є [PERSON] . Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 09.10.24 р. - пан [PERSON] 06.10.24 р. прибув до громадянки [PERSON] (матері [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] для строкового проведення спільного часу з дитиною за згодою матері. Майже відразу дитина почала проявляти агресивну поведінку, тому [PERSON] виявив намір повернути дитину - [PERSON] його матері - [PERSON] , прибувши за тією ж адресою, однак остання відмовилась забирати дитину (а.с. 15). За інформацією з письмових пояснень [PERSON] (дружини [PERSON] ) від 09.10.24 р.- після передачі матір`ю [PERSON] дитини - [PERSON] для строкового проведення спільного часу з дитиною, за згодою матері, [PERSON] - майже відразу дитина почала проявляти агресивну поведінку, плакати, кусати себе за руки та коліна, було виявлено засохшу кров у носі дитини та певний запах, що спонукало до негайного повернення дитини до матері - [PERSON] , але остання відмовилась забирати дитину (а.с. 14). Задля запобігання загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] забрали дитину до свого помешкання та згодом повідомили на телефонну лінію 102 про знайдену дитину. За правилами п. 9 порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого Постановою КМУ №866 від 24.09.2008р. - протягом двох місяців після виявлення дитини, яка залишилась без батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем виявлення дитини разом з адміністрацією закладу, до якого тимчасово її влаштовано, органами Національної поліції, охорони здоров`я вживає заходів до встановлення особи дитини, місця її проживання, відомостей про батьків або осіб, які їх замінюють, інших родичів, місця їх проживання (перебування) та організовує роботу з повернення дитини на виховання в сім`ю чи заклад, який вона самовільно залишила, або забезпечує підготовку документів для надання їй статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Під час виконання приписів норми п. 9 наведеного порядку, службі у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області стало відомо про таке: Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00047413951 від 10.10.24 р. - дитина: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 05.09.2019 р., актовий запис № 486; мати дитини: [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий Васильківським РВ УДМС України в Київській області 08.08.2013 р.; батько дитини: [PERSON] (інформація щодо батька дитини внесена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України) тобто, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою (а.с. 18-21). Згідно з листом Управління центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради № 01-20-291 від 15.10.24 р., малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що тотожно з місцем реєстрації матері (а.с. 22). Відповідно до інформації наданої у листі старости Рославичівського старостинського округу Романенко Т. С. № 027/06-2024 від 24.10.2024 р. - мати дитини [PERSON] , [INFO] , під час активних бойових дій у Київській області, на початку березня 2022 р. виїхала разом з малолітнім сином [PERSON] та своїми батьками [PERSON] та [PERSON] за кордон, де і перебувала до початку жовтня 2024 р. (а.с. 23). Згідно з наказом служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області від 09.10.2024 № 49 малолітнього [PERSON] було поставлено на первинний облік дітей, що залишились без батьківського піклування (а.с. 24). Для проведення медичного обстеження дитину [PERSON] було влаштовано до КНП КОР «Київська обласна лікарня». Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] №9590 від 13.10.24 р. встановлено діагноз: легка розумова відсталість гранична з помірною у дитини з аутистичною поведінкою, ситуаційною розгальмованістю, протестним реагуванням, системним недорозвивленням мовлення 1-го ступеня, сенсорно акустичною недостатністю (а.с. 25-26). Під час провадження своєї діяльності, службою у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області 14.10.2024 р. було встановлено контакт з матір`ю малолітнього [PERSON] - [PERSON] . В письмових поясненнях від 14.10.24 р. [PERSON] повідомила, що наразі має матеріальні, фінансові труднощі; будинок, в якому мешкає, непридатний для життя у зв`язку з чим не має змоги виховувати дитину та просить влаштувати малолітнього сина - [PERSON] до закладу соціального захисту (а.с. 27-30). 25 жовтня 2024 р. [PERSON] надала службі у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області письмові пояснення, відповідно до яких виявила волю відмовитись від своїх батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , також мати [PERSON] в письмових поясненнях надає згоду на всиновлення її сина - [PERSON] (а.с. 31,32). Наказом №113 від 13.11.24 р. [PERSON] зараховано до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» (а.с. 33). За наказом служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області від 14.11.24 № 63 малолітнього [PERSON] було взято на облік дітей, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 34). 02 грудня 2024 р. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі №362/7339/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП (а.с. 38-39). Також судом встановлено, що 06 жовтня 2024 р., [PERSON] ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме дитина була в занедбаному фізіологічному стані, до того, мати [PERSON] залишила дитину. Варто зазначити, що вироком по справі №362/818/18 від 05.12.18р. Васильківського міськрайонного суду Київської Області [PERSON] раніше була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.1 ст.185КК України (а.с.41-44). Відповідно до висновку №37 від 23.12.24 р. служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області - доцільно позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 11-12). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідач [PERSON] написала заяву, що вона визнає позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 52). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3, ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач - здорова повнолітня жінка, не працевлаштована, іншим особам аліменти не виплачує, непрацездатних родичів не має. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач подав позовну заяву засобами поштового зв`язку 04.02.2025 р. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення матері від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved