Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 07 листопада 2010 р. сторони уклали шлюб. В шлюбі народились діти: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось через систематичну відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності, внаслідок чого між подружжям почали виникати непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуття кохання. З березня 2024 р. сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Станом на сьогодні шлюб носить формальний характер. З часу окремого проживання син [PERSON] постійно проживає з позивачем. Позивач займається вихованням та утриманням сина, забезпечує матеріально та піклується про нього, щодня відвозить та забирає сина з ліцею, турбується про його здоров`я, радіє його успіхам. Під час спільного проживання сторін син часто почував себе пригніченим, знервованим. Відповідач як мати належної уваги, турботи та піклування старшому сину не надавала, фактично самоусунулась від виховання старшого сина. Позивач створив задовільні умови для проживання сина, виділена окрема кімната в якій створені умови для навчання, ігор, відпочинку дитини. Вважає, що поновлення шлюбних відносин між сторонами не можливе так як втратив почуття кохання та поваги до дружини. Просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1036 - розірвати. Визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з його батьком [PERSON] , [INFO] встановивши факт самостійного виховання та утримання дитини батьком без участі матері. Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2025 р. закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування в суді не заперечила проти задоволення позову, мотивує тим, що проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком відповідатиме її якнайкращим інтересам. Думка дитини щодо предмету спору була з`ясована представниками органу опіки та піклування, шляхом опитування для надання висновку щодо предмету судового розгляду відповідними спеціалістами, під час психологічного обстеження дитини, та полягає у бажанні дитини проживати разом з батьком. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 листопада 2010 року, про що вчинений актовий запис № 1036 та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 07.11.2010 р. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 20.07.2016 р.); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 05.05.2021 р.). Позивач зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 08.04.2025 р. Малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 08.04.2025 р. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 08.04.2025 р. Малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 08.04.2025 р. Відповідно довідки клініки ФОП [PERSON] малолітній [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікаря [PERSON] з 21.01.2023 р. на підставі укладеної декларації. Протягом останнього року дитина відвідувала лікаря в супроводі батька [PERSON] . Усі рекомендації лікаря з приводу дитини батьком виконувались вчасно і на належному рівні; батько постійно консультується з лікарем з приводу захворювання дитини. Відповідно довідки Кам`янець-Подільського ліцею № 8 [PERSON] є учнем 3 класу ліцею. Дитина сумлінно і старанно навчається, характеризується позитивно. Дитина доглянута і має охайний вигляд. З усіх питань, пов`язаних з навчанням дитини адміністрація закладу контактує виключно з батьком дитини. Батько щоденно привозить дитину до школи і забирає з навчання. Мати дитини з часу навчання [PERSON] в ліцеї з вчителем та адміністрацією ліцею жодного разу не контактувала. Норми права, застосовані судом. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін (абзац 1 частини другої статті 18 СК України). Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України). Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частина друга статті 162 СК України). При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина четверта та п`ята статті 19 СК України). Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України). Висновки суду. Особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивач та відповідач не бажають поновити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин, збереження шлюбу суперечить особистим інтересам позивача. Між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини. Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно висновку органу опіки та піклування Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради, затвердженого рішенням виконкому Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради від 15.05.2025 р. № 126, врахувавши матеріальне становище батьків, вік дитини, стан здоров`я, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, можливості створення належних умов для виховання дитини, дохід кожного з батьків, рішення комісії з питань захисту прав дитини сільської ради від 14.05.2025 р № 9/02-02, виходячи з найвищих інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає до цільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно акту обстеження умов проживання сім`ї від 13 травня 2025 року малолітній [PERSON] проживає з батьком в житлі, розміщеному на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з трьох кімнат, кухні, санвузла. Умови проживання задовільні, в помешканні чисто, охайно, зроблений сучасний ремонт, кожна кімната облаштована новими меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан житла відповідає нормам. Для дитини облаштована окрема кімната, де є місце для відпочинку, зберігання особистих речей, навчання та проведення дозвілля. Дитина забезпечена всім необхідним відповідно до віку та потреб (одяг, взуття, канцелярське приладдя, засоби особистої гігієни, продукти харчування). Стосунки між батьком та дітьми дружні, доброзичливі, побудовані на довірі та повазі. [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. [PERSON] зарєєстрований ФОП, має стабільний дохід, що підтверджується податковою декларацією за 2024 рік, який дозволяє забезпечити належний рівень життя для дитини. Актом оцінки потреб сім`ї від 13 травня 2025 року, виданий КУ «Слобідсько-Кульчиєвецький центр надання соціальних послуг» встановлено спроможність батька [PERSON] виконувати обов`язки з виховання та догляду за малолітнім сином [PERSON] , ознак складних життєвих обставин не виявлено. Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] погодилась, щоб син [PERSON] проживав разом з батьком, пояснила, що працює вихователем в ДНЗ №21, отримує щомісячний дохід в розмірі мінімальної заробітної плати, син [PERSON] виявляє бажання проживати разом з батьком, про що повідомила представник органу опіки та піклування в судовому засіданні. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] показали, що з часу припинення спільного проживання подружжям, батько [PERSON] самостійно виховує малолітнього сина [PERSON] , дбає про здоров`я, навчання та матеріальне забезпечення дитини, повністю забезпечує потреби дитини, приділяє багато часу спілкуванню з дитиною. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до батька, можливості батька забезпечити рівень життя дитини на належному рівні, який відповідатиме якнайкращим її потребам, те, що відповідач піклується про дитину, турбується про її здоров`я, цікавиться навчальним процесом, а також те, що саме батьком створені більш сприятливі умови для проживання дитини, оскільки в житлі є окрема облаштована кімната, з урахуванням обставин справи та думки малолітньої дитини, для забезпечення прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] має бути визначено разом з батьком. Визначення місця проживання сина з батьком, не впливатиме на їх взаємовідносини з матір`ю, молодшим сином, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини, яка відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Крім того, кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні виоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved