Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.07.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №270225278 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 20 000 грн. 24.12.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №270225278. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, в нього утворилась заборгованість в сумі 74\~643,41 грн. При цьому позивач просив стягнути з відповідача частину заборгованості в сумі 64\~643,95 грн, з яких 19\~998,91 грн тіло кредиту, 44\~645,04 грн проценти. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов надійшов до суду 07.05.2025 року. 16.05.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору факторингу від 24.12.2024 року; копію реєстру боржників; копію платіжної інструкції; розрахунок заборгованості; копію заявки на отримання кредитних коштів від 31.07.2024 року; копію паспорта споживчого кредиту від 31.07.2024 року; копію договору кредитної лінії №270225278 від 31.07.2024 року з додатковими угодами; копію правил надання коштів та банківських металів у кредит; копію платіжного доручення від 04.08.2024 року; копію платіжного доручення від 31.07.2024 року; копії підтверджень про здійснення переказу грошових коштів; копію договору про надання правової допомоги; копію акту приймання-передачі; копію платіжної інструкції), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №270225278 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 20 000 грн. строком до 30.08.2029 року, з умовою сплати процентів в розмірі 1,5% за кожен день від суми залишку. 24.12.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №270225278. Відповідно до ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі\~ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним становить 64\~643,95\~грн,\~з яких\~19\~998,91\~грн \~тіло кредиту,\~44\~645,04\~грн \~проценти. На підтвердження такого надані розрахунки. Згідно\~зі ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, тому його заборгованість в сумі 64\~643,95 грн має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Також судом мають бути розподілені витрати позивача на професійну правничу допомогу. Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду копіями договору про надання правничої допомоги, акту та платіжної інструкції. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved