Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь в\~порядку спадкування\~за законом\~неотримані за\~життя її\~чоловіком [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~за рішенням\~Житомирського окружного\~адміністративного суду\~в справі\~№240/38514/21\~в розмірі\~191031,\~68\~грн та\~судові витрати. В обґрунтування вимог вказала, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі №240/38514/21 задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати останній підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 16.05.2021 нарахування та виплату [PERSON] таких виплат. Вказане рішення Житомирського окружного адміністративного суду набрало законної сили. Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину. Таким чином, право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка порушено та підлягає судовому захисту. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.04.2025 у справі відкрито провадження (а.с.18). Від представника відповідача 16.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву, яким останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю, зазначив, що покладений судом обов`язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії здійснюється з одночасним застосуванням вимог законодавства у сфері бюджетного врегулювання. Виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. Представник відповідача зазначив про умови порушення бюджетного законодавства, передбачені Бюджетним кодексом України, якими, зокрема, є здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень. Зокрема, з 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, де боржником є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України в межах бюджетних призначень коштів з рахунків такого державного органу, саме органом ДВС в порядку виконання повинно вирішуватись питання внесення даних про судове рішення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. З 01.04.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596. Постановою одночасно внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, відповідно до яких Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій. У відзиві на позовну заяву зазначено, що покладений судом обов`язок вчинити дії щодо перерахунку і виплати коштів у зазначених справах, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виконаний відповідачем у повному обсязі в порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на управління фонду. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконавчі документи про стягнення коштів, боржником за якими є територіальний орган фонду, тобто державний орган, пред`являються на примусове виконання виключно до Державної казначейської служби, та відповідні рішення розподіляються в порядку черговості. Представник відповідача зазначив, що відносно [PERSON] , як первісного позивача по справі, органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії на суму 191031,68 грн, питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюються у порядку, передбаченому Постановою КМУ від 22.08.2018 №649 «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті» Пенсійному фонду України на цю мету. До відзиву на позовну заяву додано копію розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 9182500809358 [PERSON] , згідно якої загальна сума доплат за вказаним рішенням становить 191031,68 грн . Відповіді на відзив позивачем не подано. Позивач у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача у відзиві просив підготовче судове засідання розглянути без його участі залучити до участі в справі Мінсоцполітики України, оскільки саме від дій останнього залежить виплата сум нарахованих за рішенням суду. Враховуюси, що ухвалення рішення в дані справі не вливає на права та обов"язки Мінсоцполітики України, суд не вбачає підстав для залучення останнього до участі в справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі №240/38514/21 задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати останньому підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 16.05.2021 нарахування та виплату [PERSON] таких виплат (а.с. 9-11). Вказане рішення Житомирського окружного адміністративного суду набрало законної сили. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2023 (а.с.7). Позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М. від 13.05.2024 №174/02-14/183/2023 позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після померлого чоловіка [PERSON] (а.с.14). Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує інформацію про наявну заборгованість за рішенням суду №240/38514/21 в розмірі 191031,68 грн, та не довів належними доказами факту її відсутності на момент розгляду справи. Вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України у постановах від 28.11.2023у справі № 420/244/20, від 05.12.2023у справі № 420/18164/21 та від 15.12.2023у справі № 805/2628/18-а. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є дружиною та єдиним спадкоємцем своєї чоловіка [PERSON] , а відтак, за правилами ст. 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем своїх зобов`язань, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.58). Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1910,40 грн.

Outcome: approved