Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

у березні 2025 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, які включають: сарай площею 29,5 кв.м., погріб вхідний площею 12,7 кв.м., колодязь питний із залізобетонних кілець та огорожу з металевої сітки, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.2-5). Ухвалою від 26.03.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі, витребував від приватного нотаріуса матеріали спадкової справи та призначив підготовче засідання (а.с.31). Ухвалою від 13.05.2025 Машівський районний суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.62). У судовому засіданні представниця позивача позов підтримала з підстав, викладених у його змісті. Представник відповідача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без участі представника Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області та одночасно повідомив, що проти задоволення позову Машівська селищна рада не заперечує (а.с.38,39). Суд заслухавши представницю позивача та дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області у віці 87 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Як убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.11.2015, матір`ю позивача [PERSON] записана [PERSON] (а.с.8). 03.12.2024 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області А.М. Довгань винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] (а.с.10). За матеріалами ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації від 21.11.2024 та проведеного обстеження, станом на 21.10.2024 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відповідає зазначеним характеристикам, нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та реставрація відсутні, реєстрація права власності станом на 31.12.2012 не проводилась, також зазначено рік побудови житлового будинку А-1 1985 р., сарай Б 1930, інші господарські будівлі 1985-1988 р.р. (а.с.11). 21.10.2024 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-16). З Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 21.10.2024р. проведена повторна технічна інвентаризація будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-20). Відповідно до положень чинного на час побудови спадкодавцем житлового будинку (1974 рік) ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. Згідно з довідкою Дмитрівського старостинського округу Машівської селищної ради від 18.03.2025 домоволодіння в [ADDRESS] , згідно по господарської книги №4, особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Як видно з державного акту на право приватної власності на землю, на підставі рішення виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради №6 від 26.07.1997, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,76 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.22). Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 10.12.2024 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно з висновком про вартість майна садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] складає 104\~900,00 грн (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Такий висновок ґрунтується на рекомендаціях, викладених в п.6 \~постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, оскільки [PERSON] за життя набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яке знаходиться в [ADDRESS] , але належним чином не оформила своє право, зараз свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння не може бути видане з причини смерті [PERSON] що свідчить про те, що у спадкоємця померлої, позивача по справі, є перешкоди в оформленні спадкових прав після померлої матері, а тому за позивачем потрібно визнати право власності на вказаний житловий будинок, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~За змістом п.\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи те, що Машівська селищна рада Полтавського району Полтавської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці відсутні, водночас селищна рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала йому реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Машівської селищної ради, як відповідача, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved