Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мешкали однією сім`єю та вели спільне господарство з 2007 року. Шлюбні відносини вони не реєстрували та у зареєстрованому шлюбі не перебували. Проживали вони в житловому будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [INFO] вона народила доньку [PERSON] . Відповідач не виявив бажання подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації його батьком дитини [PERSON] . Тому реєстрація народження дитини здійснювалась за заявою матері [PERSON] , а запис про батька здійснено у відповідності до приписів ст. 135 ч 1 СК України. Внаслідок викладеного, в актовому записі про народження дитини [PERSON] та в свідоцтві про її народження прізвище батька записано: « [PERSON] », а ім`я та по батькові батька зі слів матері: « [PERSON] ». Після народження дитини відповідач визнавав та визнає дотепер себе батьком дитини [PERSON] . Весь цей час він заявляв, що у разі потреби звернеться із заявою до органів реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його батьком. Зазначає, що після народження дитини позивач та відповідач продовжували періодично мешкати разом та періодично підтримували шлюбно-сімейні відносини. До лютого 2024 року позивач мешкала з дитиною в належному відповідачу житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання відповідач займався вихованням доньки та надавав допомогу в її утриманні. Зокрема, з січня 2024 року на прохання доньки відповідач щомісячно перераховував на її банківську платіжну картку певні суми грошей на особисті витрати. В січні 2024 року відповідач повідомив позивачу, що має намір створити сім`ю з іншою жінкою і запропонував їй звільнити належний йому житловий будинок. Позивач у позовній заяві зазначає, що у вересні 2024 року відповідач зареєстрував шлюб з іншою жінкою. В серпні 2024 позивач в черговий раз запропонувала відповідачу подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його батьком дитини [PERSON] задля забезпечення захисту прав та інтересів. Проте відповідач відмовився це зробити. Позивач зазначає, що наразі відсутні документи, які підтверджують батьківство відповідача щодо дитини [PERSON] , внаслідок чого вона та дитина [PERSON] позбавлені можливості реалізувати належні їм права, передбачені чинним законодавством, зокрема, право на стягнення аліментів. Позивач просить суд визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у разі їх наявності згідно наданих платіжних документів. 11.10.2024 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 02.12.2024 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області заяву позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи - задоволено. Призначено у даній цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 20.03.2025 на адресу суду надійшло повідомлення від судового експерта Климчук І.О. Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи. 21.03.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області поновлено провадження у цивільній справі. 17.04.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовну заяву підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 статті 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з наведеним, враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд,

Outcome: partial