Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

представник позивача адвокат Левицька Ю.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000 гривень на місяць з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2009, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя у справі № 334/10901/23 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач на утримання дитини грошових коштів не надає. На сьогоднішній день мати з донькою перебуває за кордоном. Відповідачвідзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.04.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила. Представник позивачки адвокат Левицька Ю.В. у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.09.2009 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.09.2009. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 02.03.2023. Батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.12.2023 у справі № 334/10901/23 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 15.05.2025 в період з січня 2017 року по березень 2025 року [PERSON] отримав дохід в сумі 300 гривень. Інші доходи відсутні. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З роз`яснень, викладених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Верховний Суд у своїй постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) наголосив на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, суд виходить з такого. Суд встановив, що дитина проживає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] свій обов`язок по утриманню дитини не виконує. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року становить 3\~196 гривень, тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, передбачений частиною другою статті 182 СК України, складає 1\~598 гривень. Аналізуючи положення статей 182, 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі, ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абзацом 2 частини другої статті 182 СК України. При цьому позивачкою не надано доказів, які підтверджують, що доходи відповідача є достатніми для стягнення аліментів у сумі 5\~000 гривень. При цьому відповідачем надані відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 15.05.2025, з яких вбачається про відсутність у нього доходів. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить її належне утримання. Суд вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3\~000 гривень щомісячно на одну дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. При ухваленні рішення про стягнення аліментів у вказаній твердій грошовій сумі суд бере до уваги, що даний розмір є більшим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3\~000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову та звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: partial