Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (далі по тексту - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2024 між позивачем та відповідачем за допомогою вебсайту creditkassa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1329-1962. Цей договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Для підписання кредитного договору позичальнику надано одноразовий ідентифікатор. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір не був би укладеним, а кредитні кошти не перераховані відповідачу. За умовами кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 18000,00 грн. строком на 300 календарних днів, базовий період - 30 днів, промо % ставка - 0,25 % в день, стандартною % ставка - 2,50 % в день. Крім того, згідно з додатковою угодою № 1 від 12.01.2024 до Договору відкриття кредитної лінії № 1329-1962 від 10.01.2024 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у розмірі 1\~800,00 грн. Позивач указує, що виконав взяті на себе зобов`язання. Проте, відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, унаслідок чого у останнього виникла заборгованість, яка станом на 24.03.2025 становить 154\~926,00 грн та складається з: - 19\~800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; - 135\~126,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач зазначає, що ним було прийнято рішення про можливість часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 55\~926,00 грн за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 99\~000,00 грн. Покликаючись на норми ЦК України, позивач просить суд стягнути із відповідача прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 19\~800,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 79\~200,00 грн, що разом становить 99\~000,00\~грн, понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Представник відповідача - адвокат Марискіна О.О. подала відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог і не визнає їх у розмірі 99 000 грн, зазначає, що не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості в сумі 19\~800,00 грн. У відзиві на позов представник відповідача вказує про те, що 10.01.2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] в електронній формі було підписано договір про відкриття кредитної лінії № 1329-1962. З метою підтвердження перерахування грошових коштів позивачем надані до позову повідомлення АТ КБ "Приватбанк" про перерахування коштів ТОВ "Укр Кредит Фінанс" через систему LiqPаy. При цьому, довідка про перерахування коштів за договором № 1329-1962 без зазначення дати та вихідного номеру її видачі і розрахунок заборгованості станом на 24.03.2025 року (без вихідного номеру та дати видачі). Відповідач не заперечує щодо факту виникнення кредитних відносин, однак зауважує, що нарахована кредитором заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами здійснена поза межами строку кредитування. У наданому позивачем примірнику договору сторони обумовили те, що сума кредиту складає 18\~000 грн. Стандартна процентна ставка складає 2,5 %, пільгова 2,5\~%, знижена 2,5 %. У таблиці обчислення вартості кредиту, який міститься на першій сторінці договору, вказується про те, що дата видачі кредиту - 10.01.2024, останній календарний день першого базового періоду - 08.02.2024, сума кредиту - 18\~000 грн, нараховані проценти за користування кредитом 1\~350,00 грн, разом до сплати 19\~350,00\~грн. Тобто, вартість обчислено за 29 днів користування кредитними коштами. У пункті 4.12 договору зазначено, що строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Дата повернення (виплати) кредиту - 04.11.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Згодом по змісту кредитного договору наведена таблиця, де вказується про те, що нараховані проценти за користування кредитом, але у цьому разі у перший базовий період, становлять 1\~350,00 грн. До позову була також надана таблиця загальної вартості кредиту (графік платежів), з якої видно, що останнім днем платежу за договором є 04.11.2024, а щомісячний платіж за процентами за користування кредитом складає 1\~4850 грн. Разом з тим, в пункті 4.9 договору визначено, що сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є Додатком 3 до договору) дат, які є останніми днями відповідних базових періодів. У разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду позичальник зобов`язаний починаючи із наступного календарного дня сплачувати проценти за користування кредитом кожного календарного дня строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі. У випадку погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі в подальшому сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду із урахуванням положень п. 4.4. цього договору. Проценти за користування кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. Позичальник підписанням цього договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених позичальником коштів на рахунок кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені позичальником кошти можуть надійти на рахунок кредитодавця із затримкою, несе позичальник. У пункті 4.10. кредитного договору вказано, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок заборгованості за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі до дати фактичного повернення всієї суми. Проте, незважаючи на такий строк нарахування відсотків, далі по тексту цього пункту договору зазначається, що стандартна процентна ставка застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права на користування кредитом за про-ставками, зниженою чи пільговою ставками. Між тим, відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. При стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитного договору умовах, які містяться на його першій сторінці та якими визначено ціну кредиту в розмірі 19\~350,00 грн, з яких нараховані проценти саме за користування кредитом - 1350,50 грн, а не завуальованими, двозначними, понадміру великими за обсягом умовами, які дозволяють кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Ураховуючи вищезазначене, представник відповідача не визнає позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1329-1962 у розмірі 99\~000 грн, де 19800 грн - заборгованість за кредитом, а 79\~200 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Натомість, стягнення чітко обумовленої в договорі заборгованості у розмірі 19\~350,00 грн - визнає. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 29.04.2025 представник позивача Підлетейчук М.М., в інтересах ТОВ «Укр Кредит\~Фінанс» через систему «Електронний Суд» скерував до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 36, 37 ЦПК України, 29.04.2025 було визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Після надходження до суду відповіді щодо місця реєстрації відповідача, ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився.\~Разом з\~позовною заявою\~подано клопотання\~представника позивача\~-\~директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва Є.В. про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 52). У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 81 на звороті, 82 на звороті). 26.05.2025 через систему "Електронний Суд" до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Марискіна О.О. про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають, просять прийняти рішення з урахуванням скерованого ними відзиву на позовну заяву. За приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 10.01.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https:// credstkassa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1329-1962 (далі Кредитний договір) (а.с. 11-18). Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору, підтвердження про ознайомлення з Правилами та іншими супутними документами. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 18000,00 грн. Згідно з п. 4.12. строк кредитування - 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту - 04.11.2024. Пунктами 4.10., 4.14. встановлена стандартна процентна ставка - 2,5 % за кожен день користування, орієнтовна загальна вартість кредиту - 153000,00 грн. Відповідач був ознайомлений із Правилами відкриття кредитної лінії (а.с. 19-26), Паспортом споживчого кредиту (а.с. 26 на звороті - 28) у яких міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Суд дійшов висновку про укладення між позивачем та відповідачем 10.01.2024 кредитного договору № 1329-1962, оскільки ця обставина визнана представником відповідача, надані позивачем докази узгоджуються з положеннями ст. 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, правовою позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010. 12.01.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https:// credstkassa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», укладено Додаткову угоду до Договір про відкриття кредитної лінії № 1329-1962 (далі - Додаткова угода) (а.с. 33-34). Додаткова угода була укладена у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1, 2.1., 2.3.-2.4. Додаткової угоди, сума кредиту яка була надана позичальнику за договором та не повернута на момент укладення цієї додаткової угоди становить 18\~000,00 грн, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 135,00 грн. Кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових грошовихкоштів в розмірі 1\~800,00 грн. Після надання Кредитодавцем Позичальнику у Кредит додаткових грошових коштів, позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 19\~800,00 грн, яка складається з суми Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих Позичальнику у Кредит на підставі цієї Додаткової угоди. Позичальник зобов`язується повернути Суму неповернутого Кредиту у строки та на умовах, викладених у Договорі, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Договором. Крім того, Позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед Кредитодавцем сплатити Несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у Договорі. Згідно з п. 3. Додаткової угоди після укладення цієї Додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у Кредит будуть змінені умови кредитування за Договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї Додаткової угоди та отримання Позичальником додаткових грошових коштів у Кредит: сума неповернутого Кредиту становить: 19800,00 грн; кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 298 календарних днів; орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 121\~666,50 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 168\~210,00 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості наданого кредиту є репрезентативними та базуються на вказаних у Договорі умовах кредитування, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди, і на припущенні, що Договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки належним чином на умовах та у строки, визначені в Договорі з урахуванням умов цієї Додаткової угоди. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість Кредиту обчислені на основі припущення, що повернення Кредиту та сплата процентів за користування Кредитом здійснюватиметься згідно Графіку платежів за Договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди, та сплата процентів за користування Кредитом здійснюватиметься за Стандартною процентною ставкою. Обчислення орієнтовної загальної вартості наданого кредиту та орієнтовної реальної річної процентної ставки здійснюється відповідно до Методики Національного банку України. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу 10.01.2024 кредитні кошти в розмірі 18\~000,00 грн, а також 12.01.2024 кредитні кошти в розмірі 1800,00 грн що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 36) та листом АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 30-32). Отримання відповідачем коштів у кредит 10.01.2024 у сумі 18\~000,00 грн та 12.01.2024 у сумі 1\~800,00 грн відповідач не заперечує. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за укладеним договором станом на 24.03.2025 борг відповідача становить 154\~926,00 грн та складається з: 19800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 135126,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом та строк їх нарахування. Доводи представника відповідача про нарахування процентів за користування кредитними коштами спростовуються змістом Договору про відкриття кредитної лінії № 1329-1962 від 10.01.2024, згідно п. 4.12 якого визначено строк кредимтування - 300 днів, дата повернення кредиту - 04.11.2024; та Додатковою угодою від 12.01.2024, згідно якої кількість днів користування кредитом, що залишається становить 298 календарних днів. Суд урахував, що відповідач не звертався до позивача із заявами про роз`яснення умов договору. У матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням\~ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивач просить стягнути із відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме заборгованість у розмірі 99\~000,00 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний з принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Тлумачення та застосування національного законодавства - прерогатива національних судів, але спосіб, у який це тлумачення і застосування відбувається, повинен призводити до наслідків, сумісних з принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свободз точки зору тлумачення їх у світлі практики Європейського суду з прав людини. Враховуючи викладене, судом в процесі розгляду справи встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010). Суд не бере до уваги доводи представника відповідача - адвоката Марискіною О.О, які викладені у відзиві, оскільки достатніх та переконливих доказів таким аргументам не надано. Натомість представником позивача доведено обставини надання кредитних коштів [PERSON] , зокрема документально, якими такі обставини підтверджено. Крім того, суд вважає за доречне зауважити, що обираючи варіант поведінки, позичальник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими та відповідали критеріям розумності, тобто кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний позичальник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Покликаючись на положення ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved