Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник АТ «ПУМБ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 17.09.2015 було укладено кредитний договір №26253029697535, на підставі якого відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7000 грн., який в подальшому було збільшено до 38400 грн. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує належним чином, , станом на 10.01.2025 утворилася заборгованість у розмірі 48367,39 грн., яку і просить стягнути з відповідачки, а також судовий збір. 1.2 Відповідачка подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі. У відзиві вказує, що з моменту виникнення правовідносин пройшло вже більше як 3 роки, що є порушенням строків позовної давності. Крім того, згідно із Законом №2120 та Закону №1734 у період дії воєнного стану та у тридцяти денний термін після його припинення, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, позичальник не несе відповідальності. Також вказує на форс-мажорні обставини, що унеможливлювали виконання зобов`язань, а саме: низька фінансова платоспроможність та раптова смерть чоловіка відповідачки. Тому просить у позові відмовити у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 02.04.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідачка судові документи отримала 16.04.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У справі наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.09.2015 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір карткового рахунку та договір страхування №26253029697535, на підставі якого відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7000 грн. Строк користування кредитом - 60 місяців (а.с.7). 17.09.2015 АТ «ПУМБ» встановив відповідачці початковий кредитний ліміт в розмірі 7000 грн., який в подальшому збільшив 38400 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с.31). Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідачки, з якої вбачається, що позичальник отримала кредитні кошти, користувача ними, а також сплачувала суми на погашення кредиту до 18.02.2022 включно (а.с.38-53). У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за договором своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.01.2025 складає 48 367,39 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 33 950,43 грн. та заборгованість за простроченими відсотками - 14 416,96 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками (а.с.32-37). [PERSON] було надіслано вимогу про погашення заборгованості, що підтверджується листом від 13.01.2025 та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів). Однак така відповідачкою виконана не була (а.с.26-30). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 17.09.2015 кредитного договору, за яким [PERSON] сплачувала кошти до 18.02.2022 включно. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам Договору. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. 5.2 Суд не приймає до уваги доводи відповідачки про необґрунтованість нарахування відсотків у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, з огляду на наступне. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на даний час. При цьому, проценти за договором позики (ст. 1048 ЦК України), зокрема за кредитним договором, потрібно розглядати як плату за користування коштами, оскільки кредитний договір є оплатним правочином. У той же час, плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована іншими положеннями законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, нарахування та списання відсотків за договором кредиту відбувалось відповідно до ст. 1048 ЦК України та було передбачено саме умовами договору як «плата за користування кредитом», а не міра відповідальності за порушення його умов. 5.3 Крім того, у своєму відзиві відповідачка посилається на форс-мажорні обставини, які унеможливлюють виконання зобов`язань. Суд не приймає до уваги дану обставину, з наступних підстав. Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин. Так, у своїй Постанові від 21.08.2022 у справі № 910/15264/21 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звернув увагу на те, що настання форс-мажору не є підставою для зміни умов договору та звільнення від виконання зобов`язання. 5.4 Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Кредитний договір укладено між сторонами 17.09.2015, однак кредитною карткою відповідачка користувалася і здійснювала платежі до 18.02.2022, відтак початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 18.02.2022, який мав би сплинути 18.02.2025. Разом з тим, згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. 5.5 В підсумку суд позовні вимоги задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved