Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] 23 травня 2025 року звернулася до суду із заявою, де заінтересованими особами є [PERSON] , [PERSON] , Перша дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення факту належності правовстановлюючого документа,\~в якій просила суд: Встановити факт належності [PERSON] ( [INFO] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) правовстановлюючого документа - Договору купівлі-продажу, посвідченого 29 березня 1996р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білоус С.В., зареєстрованим в реєстрі за №7-2467, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу №XXXIV за реєстровим №84, в якому її прізвище, ім?я та по батькові записано з помилкою: « [PERSON] », де вона виступила покупцем (разом з [PERSON] ) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що вона [PERSON] народилася [INFO] в м. Дніпропетровську (паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 2012 року). Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Індустріального району 24 серпня 1990 року, запис в якому зроблено російською мовою. « [PERSON] » народилася [INFO] в м. Дніпропетровську, батьками якої записані « [PERSON] » та « [PERSON] ». 29 березня 1996 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори був посвідчений Договір купівлі-продажу, (зареєстрований в реєстрі за № 7-2467), згідно якого [PERSON] , що діяв за себе та від імені неповнолітньої дочки [PERSON] купив у [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] . Згідно листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 9254 від 07.08.2024р. «про надання інформації» вбачається, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності на квартиру за : гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.1996р., посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №7-2467, зареєстроване в КП «ДМБТ» та записане в реєстрову книгу №XXXIV за реєстровим №84. З довідки №7988 про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 09.10.2024р. вбачається, що в електронній картотеці за адресою: [ADDRESS] , до складу сім?ї / зареєстрованих входять: ?? [PERSON] (Заінтересована особа - 2) - мати Заявника та дружина Заінтересованої особи - 1; ?? [PERSON] (Заявниця) - донька Заінтересованої особи - 1 та Заінтересованої особи. Отже, з вищезазначеного вбачається, що заявниця на момент укладення договору була неповнолітньою особою, від імені якої діяв її батько. Єдиним документом, що посвідчував особу Заявниці було Свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом ЗАГС Індустріального району 24 серпня 1990 року, де всі записи зроблено російською мовою в тому числі прізвище, ім?я та по батькові дитини - « [PERSON] ». З договору вбачається, що він викладений українською мовою, тому прізвище, ім?я та по батькові дитини (Заявника) було перекладено на власний розсуд нотаріусом. Пізніше, 25 червня 2012 року, заявниця отримала паспорт громадянина України серія [NUMBER] де її прізвише, ім?я та по батькові на українській мові визначено як « [PERSON] », а на російській мові - « [PERSON] ». В результаті граматичної помилки, що допущена при перекладі прізвища та по батькові заявниці у правовстановлюючому документі, заявниця позбавлена можливості розпорядитися своїм майном, оскільки існують розбіжності в документах, які не дозволяють однозначно ідентифікувати її як співвласника. Оскільки в позасудовому порядку вона позбавлена можливості захистити свої права, то змушена в судовому порядку звернутись до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.32). Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 28 травня 2025 року провадження у справі було відкрито (а.с. 26). Заявник в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності. Заінтересовані особи також в судове засідання не з`явилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом [PERSON] народилася [INFO] в м. Дніпропетровську, паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 2012 року (а.с. 11-14). Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Індустріального району 24 серпня 1990 року, запис в якому зроблено російською мовою « [PERSON] » народилася [INFO] в м. Дніпропетровську, батьками якої записані « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.10). 29 березня 1996 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори був посвідчений Договір купівлі-продажу, (зареєстрований в реєстрі за № 7-2467), згідно якого [PERSON] , що діяв за себе та від імені неповнолітньої дочки [PERSON] купив у [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 9254 від 07.08.2024р. «про надання інформації» вбачається, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності на квартиру за : гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.1996р., посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №7-2467, зареєстроване в КП «ДМБТ» та записане в реєстрову книгу №XXXIV за реєстровим №84 (а.с.8). З довідки №7988 про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 09.10.2024р. вбачається, що в електронній картотеці за адресою: [ADDRESS] , до складу сім?ї/зареєстрованих входять: ?? [PERSON] (Заінтересована особа - 2) - мати Заявника та дружина Заінтересованої особи - 1; ?? [PERSON] (Заявниця) - донька Заінтересованої особи - 1 та Заінтересованої особи (а.с9). Відповідно до картки фізичної особи платника податків прізвище заявниці вказано як [PERSON] (а.с. 15). В результаті граматичної помилки, що допущена при перекладі прізвища та по батькові заявниці у правовстановлюючому документі, заявниця позбавлена можливості розпорядитися своїм майном, оскільки існують розбіжності в документах, які не дозволяють однозначно ідентифікувати її як співвласника. Оскільки в позасудовому порядку вона позбавлена можливості захистити свої права, то змушена в судовому порядку звернутись до суду. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Встановлення факту належності документів дозволить в подальшому заявниці реалізувати своє право на розпорядження майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявниці Договору купівлі-продажу, посвідченого 29 березня 1996р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білоус С.В., зареєстрованим в реєстрі за №7-2467, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу №XXXIV за реєстровим №84, в якому її прізвище, ім?я та по батькові записано з помилкою: « [PERSON] », де вона виступила покупцем (разом з [PERSON] ) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності документа. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] ( [INFO] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) належить правовстановлюючий документ - Договір купівлі-продажу, посвідчений 29 березня 1996р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білоус С.В., зареєстрований в реєстрі за №7-2467, зареєстрований в КП «ДМБТІ» та записаний в реєстрову книгу №XXXIV за реєстровим №84, в якому її прізвище, ім?я та по батькові записано з помилкою: « [PERSON] », де вона виступила покупцем (разом з [PERSON] ) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документа дозволить в подальшому заявниці реалізувати своє право на розпорядження майном, а відтак суд вважає заяву заявниці обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved