Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся представник [PERSON] адвокат - Джулай Аліна Анатоліївна з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 01 листопада 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2712. В обґрунтування позову зазначено, що 01 листопада 2003 року сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що протягом тривалого часу життя з відповідачкою погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Сторони спільного господарства не ведуть, сімейного життя і шлюбних стосунків не підтримують. Мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 08 квітня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01 листопада 2003 року укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 2712, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Сторони спільного господарства не ведуть, сімейного життя і шлюбних стосунків не підтримують. Мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки з чоловіком. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, сторони на такому не наполягали, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] , яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної вимоги відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки позивач не заявив вимогу про стягнення з відповідачки на свою користь понесених судових витрат по справі, то суд відповідно не вирішує питання щодо їх розподілу.

Outcome: approved