Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

У квітні 2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що з 03.04.2015 позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають малолітнього сина. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у зв`язку з подружньою зрадою відповідача, сторони проживають окремо, з`явилась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. 18.04.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 21.05.2025. 19.05.2025 представник відповідача адвокат Кабула І.Ю., звернулась через канцелярією суду з клопотанням про надання строку для примирення, в якому просила надати строк для примирення подружжя строком на 1 місяць. 21.05.2025 ухвалою суду призначено сторонам у справі строк для примирення терміном один місяць та визначено наступну дату судового засідання 24.06.2025. 24.06.2025 від позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач позов підтримує, судовий збір залишає за собою та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 03.04.2015 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 315, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження останнього, серія [NUMBER] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у квітні 2025, наданий сторонам строк для примирення не дав позитивного результату щодо примирення подружжя, при цьому на час вирішення справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнає. Будь-яких інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved