Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

19 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.\~Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 650 грн та моральну шкоду у сумі 50000 грн, а всього 50650,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.09.2021 відповідач заподіяв позивачеві тілесні ушкодження, кримінальне провадження за цим фактом закрито. Позивач зазначає, що діями відповідача йому було завдано шкоду, у зв`язку з чим звертається до суду з указаним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року позовна заява [PERSON] залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків шляхом подання відомостей про підстави звільнення від сплати судового збору або документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 10 березня 2025 року [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.\~Харкова з заявою на виконання ухвали суду від 20 лютого 2025 року. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про звільнення від сплати судового збору. Продовжено [PERSON] строк для усунення недоліків позовної заяви. 19 березня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про долучення до позову квитанції про сплату судового збору. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; учасникам провадження встановлено строки для подання заяв по суті справи. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, встановив таке. 14.09.2021 [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які йому завдав [PERSON] , які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Карпенком під час лікування було витрачено 650,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ч.1ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 11постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК(в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме, 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. У відповідності до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частиною 1 статті 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Приписами ст. 23 ЦК України визначено, що: 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1168 ЦК України передбачено: 1. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Під час судового розгляду встановлено, що позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, а відповідачем не спростовано доказами доводи позивача, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Так, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що ув`язку з вчиненим відносно [PERSON] кримінальним правопорушенням останньому завдано майнової шкоди, яка полягає у тому, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я він змушений був купувати медикаменти на загальну суму 650,00 грн. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині відшкодування завданої майнової шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] довів наявність спричинення йому моральної шкоди; а саме довів наявність протиправність поведінки відповідача [PERSON] ; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача, та її результатом моральною шкодою; довів наявність вини відповідача, як завдавача моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу у зв`язку з вчиненням відносно нього кримінального правопорушення, спричиненням тілесних ушкоджень було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього. Як зазначалося вище, позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Водночас, суд, з урахуванням характеру правопорушення, тяжкості завданих позивачу тілесних ушкоджень, глибину його фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей та позбавлення його можливості їх реалізації, з урахуванням принципу розумності і справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення вимог у цій частині та визначає розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн. Враховуючи наведене, позовні вимоги у частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у справі у розмірі 207,12 грн.

Outcome: partial