Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

До суду\~з вказаним\~позовом звернулося\~АТ "Таскомбанк"\~з посиланням\~на те,\~що 24\~жовтня 2019\~року між\~ТОВ "ФК\~"Центр\~фінансових рішень""\~та [PERSON] укладено кредитний договір № 1534264950, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 38050 грн.; строк користування - 36 місяців; процент при наданні кредиту - 4% від суми кредиту; загальні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,45% від суми кредиту. Позивач свої зобов`язання виконав, надав грошові кошти шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 62018,22 грн., в тому числі 5206,51 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0,47 грн. - заборгованість по річним процентам; 56811,24 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). 17\~грудня 2021\~року ТОВ\~"ФК\~"ЦФР"\~та АТ "Таскомбанк" укладено договір факторингу № 171221. Відповідно до умов вказаного договору факторингу, та витягу з реєстру боржників АТ "Таскомбанк" є новим кредитором боржника [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ "Таскомбанк" заборгованість: за кредитним договором № 1534264950 від 24.10.2019 в розмірі 62018,22 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 62). Відповідачу надано строк на подання відзиву. Представник позивача в судове засідання не прибув, АТ "Таскомбанк"\~в позовній\~заяві просить\~справу розглядати\~без участі\~представника (а.с. 2-4). Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 67), про причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд,\~розглянувши матеріали\~справи,\~дослідивши подані\~письмові докази,\~вважає,\~що позовні\~вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року [PERSON] подала заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» та уклала з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» кредитний договір № 1534264950, відповідно до умов якого отримала кредит у сумі 38050 грн. на умовах встановлених цим договором строком на 36 місяців (а.с. 7, 8). Відповідно до копії кредитного договору № 1534264950 та копії паспорту кредиту № 4264950, який є невід`ємною частиною договору, при наданні кредиту позичальник сплачує початковий процент 4% від суми кредиту в розмірі 1200 грн.; щомісячні проценти в розмірі 3,45 % від суми кредиту та річні загальні проценти в розмірі 0,01 % від суми боргу, згідно з графіком платежів (а.с. 9-10). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 85314,33 грн., реальна річна процентна ставка 83,83%. Кредитний договір та паспорт кредиту підписано [PERSON] особисто. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору підписавши цей позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: переказ до запитання на користь [PERSON] , надання кредиту згідно кредитного договору № 1534264950 від 24.10.2019 - 30000 грн.; платіж за пакет Телемедицина 1 від [PERSON] за рахунок кредитних коштів - 800 грн.; оплата страхового платежу за договором страхування № 1534264950-С від 24.10.2019 5400 грн.; оплата страхового платежу за договором страхування № 1534264950-KMZ від 24.10.2019 650 грн.. Пунктом 2.1 кредитного договору встановлено, що всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 18.09.2019, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник познайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір. Цей договір, паспорт кредиту № 4264950 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 18.09.2019 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. ТОВ «ФК «ЦФР» виконало умови кредитного договору, виплатило за рахунок отриманого кредиту, погоджені в договорі грошові кошти, що підтверджується копіями платіжної інструкції № 1208605103 від 24.10.2019 на суму 800 грн.; витягів з реєстру оплачених страховок від 24.10.2019 на суму 5400 грн. та 650 грн.; бухгалтерської довідки від 24.10.2019 про переказ до запитання на користь [PERSON] на суму 30000 грн. (а.с. 24, 25). Факт отримання та користування кредитними коштами також підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] (а.с. 32-52). Відповідно до копій розрахунку заборгованості та виписки по особовим рахункам за вищевказаним кредитним договором (а.с. 30-31, 32-52) станом на 08.05.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 62018,22 грн., з яких 5206,51 грн. - заборгованість по тілу кредиту; заборгованість по відсоткам - 0,47 грн.; заборгованість по щомісячним відсоткам - 56811,24 грн.. Суд враховує, що такий розрахунок не спростовано відповідачем, та нею не надано суду свій контррозрахунок на суму боргу. 17.12.2021 між ТОВ "ФК "ЦФР"" та АТ "Таскомбанк" укладено договір факторингу № 171221 (а.с. 15-21) Відповідно до п. 2.1 договору факторингу в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, фактор АТ "Таскомбанк" зобов`язується передати (сплатити) клієнту ТОВ "ФК "ЦФР"" суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі прав вимог згідно додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п. 3.1.1. договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п. 3.1. цього договору. Відповідно копії Реєстру прав вимоги до вказаного до договору факторингу (а.с. 31), у вказаному реєстрі [PERSON] під порядковим номером 364 значиться як боржник за договором 1534264950, сума заборгованості\~за яким\~ 36950,46 грн., з яких 29416,91 грн. залишок заборгованість за тілом кредиту; 2242,71 грн. - сума простроченої заборгованості за тілом кредиту; 0,20 грн. заборгованість за відсотками; 875,15 грн. залишок заборгованості за щомісячними відсотками; 4415,49 грн. - сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками. З копії\~меморіального ордеру\~№ 833437008\~від 17.12.2021\~(а.с.\~26)\~вбачається,\~що АТ\~"Таскомбанк" сплатило ТОВ "ФК "ЦФР"" ціну згідно договору факторингу № 171221 від 17.12.2021. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною першою статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі статтею 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516\~ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. Частиною першою статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Варто зазначити, що вказані кредитний договір та паспорт кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору, містять особистий підпис позичальника [PERSON] , а отже, остання обізнана щодо умов договору, та порядку їх виконання. Також, частиною 1 статті 1046\~ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як зазначено вище, позивачем на підтвердження факту виконання ТОВ «ФК «ЦФР» умов кредитного договору, надано суду копії платіжної інструкції № 1208605103 від 24.10.2019 на суму 800 грн.; витягів з реєстру оплачених страховок від 24.10.2019 на суму 5400 грн. та 650 грн.; бухгалтерської довідки від 24.10.2019 про переказ до запитання на користь [PERSON] на суму 30000 грн. та копію виписки по особовим рахункам кредитного договору. Відповідач користувалася вказаними коштами та частково погашала заборгованість, а саме: сплатила тіло кредиту в розмірі 26453,11 грн., процентів - 3,61 грн. та щомісячних процентів - 18 грн. 27 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 30). Відповідно до копій розрахунку заборгованості та виписки по особовим рахункам за вищевказаним кредитним договором (а.с. 30-31, 32-52) станом на 08.05.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 62018,22 грн., з яких 5206,51 грн. - заборгованість по тілу кредиту; заборгованість по відсоткам - 0,47 грн.; заборгованість по щомісячним відсоткам - 56811,24 грн.. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до умов кредитного договору строк на який надається кредит - 36 місяців. Відповідно до графіку повернення кредиту, зазначеного в п. 6 паспорту кредиту днем повернення кредиту є 25.10.2022 (а.с. 9 зв.). Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що АТ "Таскомбанк" здійснило донарахування процентів за період з 26.10.2022 по 08.05.2025 після закінчення дії кредитного договору. Оскільки після закінчення строку кредитування у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена АТ "Таскомбанк" вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по щомісячних процентах за користування кредитом у розмірі 9571,23 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо заборгованості по річних процентах, суд зазначає наступне. Відповідно до умов договору вказані проценти нараховуються в розмірі 0,01% від суми боргу. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 30) річні проценти за період з 17.12.2025 по 25.10.2022 були нараховані в розмірі 2,43 грн.. Як вбачається із вказаного розрахунку відповідачем за вказаний період було сплачено 3,62 грн.. Тобто, 1,19 грн. слід зарахувати в погашення заборгованості за щомісячними процентами. Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених щомісячних процентів становить 47258,28 грн., що підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в порушення взятих на себе зобов`язань не виконала належним чином умови кредитного договору та не повернула у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з неї слід стягнути 5206,51 грн. тіла кредиту та 47238,82 грн. щомісячних процентів за користування кредитом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (84,56%).

Outcome: partial