Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить про зняття (скасування) арешту з нерухомого майна. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримав. \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнав позовні вимоги. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що на підставі договору дарування будинку від 20 жовтня 2000 р. [PERSON] (надалі-позивач) набула у власність житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №1284. Як вбачається, в дар житловий будинок позивач набула від [PERSON] , якому житловий будинок належав на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 1999 р. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Позивач звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Іванкової І.О. по питанню внесення інформації про речове право позивача на житловий будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки інформація про позивача, як власника житлового будинку міститься наразі лише в реєстрі права власності на нерухоме майно. Під час проведення підготовчих дій нотаріусом для внесення інформації про речове право позивача на житловий будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на житловий будинок накладено арешти. Зокрема, арешт реєстраційний номер обтяження 1283238, зареєстровано 07.09.2004 Васильківською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н Васильківського міського суду, об`єкт обтяження невизначено, усе нерухоме майно, будинок по [ADDRESS] , власник [PERSON] , архівний номер: 4284908 КIEV477, [PERSON] дата 18.04.2002, Дата виникнення: 26.11.1997, № реєстру 17, внут. № 1501В13325F323327F40, коментар, 2-га [PERSON] та арешт реєстраційний номер обтяження 1316951, зареєстровано 21.09.2004 Васильківською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н Васильківського міського суду, об`єкт обтяження будинок по [ADDRESS] , власник [PERSON] та [PERSON] , архівний номер: 5158341 КIEV477, Архівна дата 06.02.2003, Дата виникнення: 01.06.1999, № реєстра 12, внут. № 0301B12723F4362B6D41, коментар, 2-га [PERSON] . Як підставу накладення арештів на житловий будинок було зазначено повідомлення Васильківського міського суду Київської області, позивачу вдалось з`ясувати, що рішенням вказаного суду від 10 лютого 1998 р. у справі № 2-4, 1998 рік було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнено з третьої особи [PERSON] 6477 грн. 90 коп. Ухвалою Васильківського міського суду Київської області від 27 лютого 1998 р. у справі № 2-4, 1998 рік було частково скасовано ухвалу від 06 грудня 1997 р. в частині накладення арешту на майно [PERSON] ( [PERSON] ), а саме на автомобіль ГАЗ 1977 року випуску. Тобто, існування арештів порушує право позивача на вільне володіння та користування житловим будинком. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також, особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~Згідно із ст. ст.15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи із цього та відповідно до статті 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про знаття з нього арешту. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 травня 2024 року, справа № 725/3352/23 висловився щодо пред`явлення позову про зняття арешту з майна. У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 р. (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи відсутність підстав для подальшого існування обтяження у виді арешту\~на майно [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved