Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Представник позивача\~Гордєєва О.В.\~через систему\~«Електронний суд»\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що 26.05.2008\~року відповідач\~звернулася до\~АТ КБ\~«Приватбанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав заяву\~про приєднання\~до умов\~та правил\~надання банківських\~послуг №\~б/н\~від 26.05.2008\~року та\~взяв на\~себе зобов`язання\~виконати умови\~договору.\~На підставі\~заяви відповідачу\~відкрито картковий\~рахунок та\~видано кредитну\~картку,\~на яку\~було встановлено\~початковий кредитний\~ліміт,\~який в\~подальшому збільшився\~до 48500,\~00\~грн. Для отримання\~доступу до\~рахунку та\~використання кредитного\~ліміту відповідач\~отримав картку № [NUMBER] ,\~строк дії\~ 03/15,\~тип картки\~«Універсальна».Після\~спливу строку\~дії першої\~картка відповідачем\~додатково отримані\~наступні картки: № [NUMBER] ,\~строк дії\~ 09/18,\~тип картки\~«Універсальна»,\~№ [NUMBER] ,\~строк дії\~ 03/18,\~тип картки\~«Універсальна GOLD».В процесі користування рахунком відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 16.03.2021 року, отримано додатково кредитну картку № [NUMBER] , строк дії\~ 01/24,\~тип картки\~«Універсальна GOLD».В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Починаючи з 16.03.2021 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40, 8 %. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 8170, 82 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.12.2024 року має заборгованість 42314, 88 грн., яка складається з наступного: 34144, 06 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8170, 82 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 травня 2008 року у розмірі 42314,88 грн., та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписав Анкету-заяву № б\\н від 26.05.2008 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Також,\~16.03.2021\~року відповідач\~звернувся до\~АТ КБ\~«Приватбанк» з\~анкетою-заявою\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~Приватбанку,\~та згодом,\~власноруч підписав\~заяву №\~б/н\~від 16.03.2021\~року про\~приєднання до\~«Умов та\~правил надання\~банківських послуг»,\~Тарифів Банку,\~та взяв\~на себе\~зобов`язання виконати\~умови договору\~по поверненню\~кредитних коштів\~та сплати\~відсотків,\~та підтвердив,\~що підписана\~заява разом\~із Пам`яткою\~клієнта,\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг\~та Тарифами\~складає між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг.\~Згідно підписаного\~договору відповідач\~отримав кредитну\~картку «Універсальна»процентна\~ставка:\~42,\~0\~%\~-\~для карт\~Універсальна та\~40,\~8\~%\~-\~для карт\~«Універсальна Gold».\~За умови\~здійснення розрахунків\~з використанням\~платіжної картки\~та користування\~коштами в\~межах пільгового\~періоду:\~ 0\~грн.\~-\~для карт\~«Універсальна»,\~а також\~для карт\~«Універсальна Gold»\~-\~240\~грн.\~Реальна річна\~процентна ставка,\~відсотків річних\~за умови\~здійснення розрахунків\~з використанням\~платіжної картки\~та користування\~коштами в\~межах пільгового\~періоду 0\~%\~-\~для карт\~«Універсальна» 1,\~2\~%\~-\~для карт\~«Універсальна Gold»\~та за\~умови отримання\~готівкових коштів\~з використанням\~платіжної картки\~та користування\~коштами поза\~межами пільгового\~періоду і\~погашенню кредиту\~51,09\~%\~-\~для карт\~«Універсальна» та\~51,76\~%\~-\~«Універсальна Gold»; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2\~ст.625 Цивільного кодексу України\~встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60.0 % -«Універсальна» та 60 % - «Універсальна Gold» (п.1.5. та п. 2.1.1.2.6.5. Договору). Крім цього, 16.03.2021 року відповідач власноруч підписав паспорт споживчого кредиту. Отже, відповідачем підписано власноруч кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, де зазначений порядок повернення кредиту, сплата відсотків та наслідки прострочення виконання або невиконання зобов`язань. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2008 року, відповідач станом на 31.05.2015 року має заборгованість у розмірі 6465,32 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2008 року, відповідач станом на 30.06.2019 року має заборгованість у розмірі 6376,92 грн. Крім цього, вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2008 року, відповідач станом на 10.12.2024 року має заборгованість по кредиту у розмірі 42314, 88 грн., яка складається з наступного: 34144, 06 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8170, 82 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також, з виписки за рахунком, [PERSON] за період з 29.04.2008\~року -\~12.12.2024\~року користувався кредитними коштами. В останнє відповідач сплатив 10.08.2022 року заборгованість за кредитом у розмірі 483, 00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~статті 12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до ч. ч. 1,2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 \~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із\~ч.\~1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.\~ст. 633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 \~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Матеріали справи містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо сплати процентної ставки. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні\~проти Франції», заява № 17862/91,\~§ 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W.\~проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~статті 8 Конституції України. Відповідно до\~ч.\~4\~ст. 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору\~є\~однією\~із загальних\~засад\~цивільного\~законодавства,\~що\~передбачено\~у п.\~3\~ч.\~1\~ст. 3 ЦК України. Одним із\~основоположних\~принципів\~цивільного судочинства\~є\~справедливість,\~добросовісність та\~розумність,\~що\~передбачено\~у п.\~6\~ч.\~1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.\~ч.\~1,\~3\~ст. 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному\~випадку\~договірні\~правовідносини виникли\~між\~банком\~та фізичною\~особою\~-\~споживачем\~банківських\~послуг (ч.\~1\~\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з\~п.\~22\~ч.\~1\~статті\~1\~Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від\~22 листопада 1996 року № 543/96-В\~«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та\~Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідач умови договору № б/н від 26.05.2008 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не повернув. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість перед Банком, загальна сума якої станом на 10.12.2024\~року має\~заборгованість 42314, 88 грн., яка складається з наступного: 34144, 06 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8170, 82 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2008 року та виписки за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, так в останнє він витрачав кредитні кошти 10.08.2022 року у сумі 483,00 грн. та в останнє погашав заборгованість 31.07.2023 року у розмірі 35,47 грн. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2018 року станом на 10.12.2024\~року має\~заборгованість 42314, 88 грн., яка складається з наступного: 34144, 06 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8170, 82 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved