Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

21 березня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Матухно С.П. звернувся до Бориспільського міськрайонного\~суду Київської\~областіз позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики № 72889825 в розмірі 34\~000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 жовтня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»\~та [PERSON] укладений договір позики №72889825, за яким передано у власність відповідача грошові кошти (позику) в сумі 8500,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок [PERSON] 05 січня 2023 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №031-050123, згідно умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі відповідача за договором позики №72889825 від 14 жовтня 2022 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредиту, ТОВ «Сіроко Фінанс» на адресу [PERSON] направляло вимогу про погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача перед позивачем за договором позики утворилась заборгованість на загальну суму 34\~000,00 грн., з яких: 8500, 00 грн. - сума заборгованості не поверненої позики; 25500,00 грн.\~сума заборгованості несплачених процентів. Тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 28 березня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до суду. Сторони у справі у судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 14 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»\~та [PERSON] укладений договір позики №72889825, за яким передано у власність відповідача грошові кошти (позику) в сумі 8500,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок [PERSON] , строком на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2,5 % на день. Отримання відповідачем 14 жовтня 2022 року коштів за реквізитами платіжного засобу (платіжної картки) № 5167-49ХХ-ХХХХ-0025 підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС». 05 січня 2023 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №031-050123, згідно умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі відповідача за договором позики №72889825 від 14 жовтня 2022 року. Відповідно ст. 512 ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок\~передання ним\~своїх прав\~іншій особіза правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6\~ст.\~13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч.1 ст.1046 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредиту, 24 грудня 2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» на адресу [PERSON] направляло вимогу про погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача перед позивачем за договором позики утворилась заборгованість на загальну суму 34\~000,00 грн., з яких: 8500, 00 грн. - сума заборгованості не поверненої позики; 25500,00 грн.\~сума заборгованості несплачених процентів. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за договором позики. Відповідно до частини 1 ст.\~1048, ч. 1 ст.\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позикодавець ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Як встановлено судом, між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №№ 72889825 від 14 жовтня 2022 року, згідно з яким позика становить 8500,00 грн. Також згідно з п. 2.2 зазначеного Договору строк кредиту становить 30 днів. Відповідно до п. 2.3 Договору стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день. Суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено\~статтею 1048 ЦК України\~іумовами Договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за позикою в розмірі 8500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами за 30 днів - період кредитування в розмірі 6375, 00 грн. (8500,00 грн. * 2,5% * 30 днів), що в загальному розмірі становить 14\~875,00 грн. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 388 від 11 березня 2025 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Сіроко Фінанс» сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Так, як позов ТОВ «Сіроко Фінанс» задоволено частково, а саме на 43,75 % (14875,00/ (34000,00/100)), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1324,75 грн. ((3028,00/100) х 43,75%) грн.

Outcome: partial