Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В травні 2025 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 17 липня 2020 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу дітей сторони не мають, спір про майно відсутній, однак розірвати шлюб в досудовому порядку немає можливості, так як відповідачка відсутня і йому не відомо, де вона проживає. Між сторонами виникали непорозуміння по будь-яких питаннях сімейного життя, а також сварки та взаємні образи. Позивач є учасником бойових дій та інвалідом другої групи. Після повернення з війни, відповідачка заявила, що не бажає проживати з інвалідом, не бажає доглядати його, догляд за ним здійснює мати. Вони втратили почуття один до одного, їх сім`я фактично розпалась та існує формально. Миритись з відповідачкою [PERSON] не бажає, а тому просить шлюб розірвати. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 липня 2020 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 02. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільне майно у них відсутнє. Фактично сім`я розпалася, існує формально. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Відповідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою.

Outcome: approved