Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги за період часу з травня 2024 року по серпень 2024 року у розмірі 17 639,77 грн.; інфляційні втрати у розмірі 213,59 грн.; 3% річних у розмірі 102,04 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 25.06.2020 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» та відповідачем було укладено договір № 205-124/1 про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг. ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги в будинку [ADDRESS] . Відповідач отримував послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальні та додаткові послуги, проте зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з травня 2024 року по серпень 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 17 639,77 грн. Також за період часу з 01.05.2024 року по 26.08.2024 року позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано інфляційні втрати у розмірі 213,59 грн. та 3% річних у розмірі 102,04 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 року, 25.09.2025 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 25.09.2024 року отримано відповідь № 805822 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача. 25.09.2024 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.11.2024 року. 20.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог та закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» заборгованості за надані послуги у період часу з травня 2024 року по серпень 2024 року у розмірі 17 639,77 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 213,59 грн., 3 % річних у розмірі 102,04 грн.; судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2024 року заяву представника позивача - адвоката Косяк Н.В. про закриття провадження в частині позовних вимог у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено; закрито провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги у період часу з травня 2024 року по серпень 2024 року у розмірі 17 639,77 грн.; роз`яснено, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 03.02.2025 року. 27.01.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» інфляційні втрати у розмірі 213,59 грн., 3 % річних у розмірі 102,04 грн.; судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року внесено виправлення в ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2024 року та 25.11.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року, у зв`язку із першою неявкою представника позивача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 17.04.2025 року. 17.04.2025 року справу було знято зі складу, у зв`язку з перебування головуючого судді на лікарняному, та призначено до судового розгляду на 22.05.2025 року. 08.05.2025 року з використанням підсистеми «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.05.2025 року № 426105175 для підтвердження права власності відповідача на квартиру [ADDRESS] . 22.05.2025 року справу було знято зі складу, у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді справи № 757/57847/24-ц, та призначено до судового розгляду на 23.06.2025 року. 23.06.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» інфляційних втрат у розмірі 213,59 грн., 3 % річних у розмірі 102,04 грн.; судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання 23.06.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.05.2025 року № 426105175 (а. с. 86). 25.06.2020 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Споживач) укладено договір № 205-124/1 про надання послуг (далі - Договір), предметом якого є надання Виконавцем послуг з утримання з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку та на його прибудинковій території, а Споживачем своєчасної оплати цих послуг з утримання будинку у строки та на умовах, передбачених цими Договорами (а. с. 8-11). ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги в будинку [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг у період з травня 2024 року по серпень 2024 року за відповідачем рахувалася заборгованість у розмірі 17 639,77 грн. (а. с. 15), яка була погашена останнім після відкриття провадження у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2024 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за надані послуги у період з травня 2024 року по серпень 2024 року у розмірі 17 639,77 грн. закрито. Разом з тим, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні втрати у розмірі 213,59 грн. та 3 % річних у розмірі 102,04 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції є обґрунтованими. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 213,59 грн. та 3 % річних у розмірі 102,04 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцію № 2654 від 01.08.2024 року. Як визначено у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Аналогічне положення закріплене у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якого, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, оскільки відповідачем було сплачено заборгованість після відкриття провадження у справі, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченої згідно із платіжною інструкцією № 2654 від 01.08.2024 року суми судового збору, а саме, у розмірі 1 514,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача, з огляду на задоволення позову, слід стягнути 1 514,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 01.06.2024 року, укладеного між адвокатським бюро «Наталії Косяк» (далі - Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - Клієнт); копію акту приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2024 року № 47/03 до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2024 року на суму 12 000,00 грн.; копію платіжної інструкції від 11.10.2024 року № 3574 на суму 12 000,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2024 року № 47/03 за договором про надання правової допомоги від 01.06.2024 року, клієнт прийняв наступні послуги: ознайомлення з матеріалами наданими позивачем щодо заборгованості [PERSON] (1 год.), формування правової позиції з метою захисту порушених прав позивача щодо позовної заяви про стягнення заборгованості (1 год.), складання позовної заяви (3 год.), формування належним чином оформлених пакетів документів та виготовлення копій для позовної заяви (2 год.). При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Перевіривши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. не є співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг. Більш того, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, беручи до уваги, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, та з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат та частково стягнувши з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved