Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

01.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов АТ «Сенс Банк», який позивач мотивує тим, що Акціонерне товариство «Альфа Банк» та [PERSON] 06.12.2021 уклали угоду про надання споживчого кредиту №501402241, із наступними основними умовами: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 250000,00 грн.; процентна ставка 35,00 % річних, тип процентної ставки фіксована, строк кредиту -60 місяців, дата повернення кредиту 06.12.2026. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», Запис про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту, однак відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 445236,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 231160,67 грн., заборгованості за відсотками в сумі 214075,56 грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5342,83 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 35551,04 грн. Ухвалою суду від 02.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.06.2025 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, від представника позивача Проценко М.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, зокрема через оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачки на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Суд встановив, що 06.12.2021 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту №501402241 (далі кредитний договір), із наступними основними умовами: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 250000,00 грн.; процентна ставка 35,00 % річних, тип процентної ставки фіксована, строк кредиту -60 місяців, дата повернення кредиту 06.12.2026. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором №501402241 від 06.12.2021 виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. Відповідачка [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №501402241 від 06.12.2021, станом на 29.11.2024 заборгованість за цим кредитним договором становить 445236,23 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 231160,67 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 214075,56 грн. Також судом встановлено, що загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» 12.08.2022 прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Вказаний договір оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. За змістом договору вбачається, що сторонами договору обумовлена сума кредитних коштів, розмір процентів за користування ними, порядок їх надання Банком позичальнику, а також строк, порядок та умови повернення кредиту позичальником, відповідальність за порушення своїх зобов`язань, тобто усі істотні умови кредитного договору. Отже, кредитний договір є чинним і обов`язковим для виконання. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконала свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим станом на 29.11.2024 утворилась заборгованість в загальному розмірі 445236,23 грн., стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: копіями\~оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501402241 від 06.12.2021, акцепту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501402241 від 06.12.2021, паспорту споживчого кредиту, а також випискою по рахунку та розрахунком заборгованості, які повністю узгоджується між собою. Суд вважає вказані докази належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. При цьому, суд враховує, що відповідачка [PERSON] , обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Як передбачено у ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (ч.1 ст.133 ЦПК України). Приписами ч.1 ст.26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. За змістом ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність складності справи не подавалось. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved