Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ФІНАНС» Кумко О.Д. через систему «Електронний Суд» звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №0.021.10.0818.ФО_К від 03.08.2018 в розмірі 4873,01 грн., а також, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2018 відповідачем та АТ «Юнекс Банк» укладено кредитний договір №0.021.10.0818.ФО_К, відповідно до умов якого Товариство надає клієнту кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого позивач прийняв належні АТ «Юнекс Банк» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги, у тому числі за кредитним договором №0.021.10.0818.ФО_К від 03.08.2018. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ФІНАНС» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором №0.021.10.0818.ФО_К від 03.08.2018. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допустив порушення умов кредитного договору. Внаслідок чого станом на день звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 4873,01 грн., яка складається з: 2505,84 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 578,13 грн. - прострочені проценти кредитом; 897,00 грн.- прострочена комісія за обслуговування кредиту; 892,04 грн. штрафи, пені. Ухвалою від 05.06.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін 26.06.2025, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, долучені до позову встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 03.08.2018 між [PERSON] та АТ «Юнекс Банк» укладено кредитний договір №0.021.10.0818.ФО_К, відповідно до умов якого Товариство надає клієнту кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допустив порушення умов кредитного договору. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого позивач прийняв належні АТ «Юнекс Банк» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги, згідно якого сума заборгованості відповідача за кредитним договором №0.021.10.0818.ФО_К від 03.08.2018 у розмірі - 4873,01 грн., з яких: 2505,84 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 578,13 - прострочені проценти кредитом; 897,00 грн. -прострочена комісія за обслуговування кредиту; 892,04 грн. штрафи, пені. Разом з тим, як вбачається зі змісту п.1.5.1. кредитного договору №0.021.10.0818.ФО_К від 03.08.2018, таким передбачено проценти за користування кредитом - щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00 % річних, відповідно п.1.5.2 комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0 % (нуль процентів) від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього Договору; п. 1.5.3. Договору комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99% (дві цілих і дев`яностою дев`ять сотих процента) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача: 897,00 грн.- прострочену комісію за обслуговування кредиту. Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №479/191/17. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що положення кредитного договору №0.021.10.0818.ФО_К від 03.08.2018 про сплату комісії за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту є нікчемними, суперечать положенням статей 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі цих положень договору: простроченої комісії за обслуговування кредиту в розмірі - 897,00 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість у розмірі 3976,01 грн., з яких: 2505,84 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 578,13 - прострочені проценти кредитом; 892,04 грн. штрафи, пені. Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 2422 грн. 40 коп.

Outcome: partial