Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором №12454-12/2023 в розмірі 18900 грн., за кредитним договором №02547-02/2020 в сумі 6240 та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07 грудня 2023 року між ТзОВ Аванс Кредит та відповідачем було укладено кредитний договір №12454-12/2023, за яким останній отримав кредит в розмірі 5400 грн. строком на 120 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. 29 квітня 2024 року між ТзОВ Аванс Кредит та позивачем було укладено Договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТзОВ Аванс Кредит\~ передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТзОВ Аванс Кредит\~ права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18900 грн., з яких: 5400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13500 грн. сума заборгованості за відсотками. Також вказує, що 11 лютого 2020 року між ТзОВ ІНВЕСТРУМ та відповідачем було укладено кредитний договір №02547-02/2020, за яким останній отримав кредит в розмірі 4500 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. 21 травня 2021 року між ТзОВ ІНВЕСТРУМ та позивачем укладено Договір факторингу №21052021, у відповідності до умов якого ТзОВ ІНВЕСТРУМ\~ передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТзОВ ІНВЕСТРУМ\~ права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.05.2021 до Договору факторингу №21052021 від 21.05.2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 6240 грн., з яких: 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1740 грн. сума заборгованості за відсотками. Зазначає, що всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує, щодо прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07.12.2023 між ТзОВ АВАНС КРЕДИТ та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №12454-12/2023 (а.с.7-9). Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, що відтворено шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, котрий зазначений в п.8 вказаного договору. Відповідно до п.1.1 вказаного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно п.1.2 вказаного договору, тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 07.12.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 04.04.2024. Пунктом 1.6 цього договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. Встановлено, що 29.04.2024 між позивачем та ТзОВ АВАНС КРЕДИТ було укладено договір факторингу №29042024 (а.с.13-15). Відповідно до п.1.1 вказаного договору, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2 договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. Встановлено, що 29.04.2024 між позивачем та ТзОВ АВАНС КРЕДИТ було підписано акт прийму-передачі реєстру боржників до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 (а.с.16). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.04.2025 до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №12454-12/2023 в сумі 18900 грн., з яких: 5400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;\~ 13500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.17). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №12454/12/2023 від 07.12.2023 за період з 29.04.2024 по 28.02.2025, заборгованість відповідача станом на 28.02.2025 становить 18900 грн. з яких: 5400 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.18). Судом встановлено, що 11 лютого 2020 між TзOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №02547-02/2020 (а.с.21-22). Згідно п.1.1 вказаного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500 грн. на мовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 зазначеного договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 11.03.2020. Пунктом 1.3 зазначеного договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 584 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,60% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.1.4-1.7 вказаного договору, кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства http://www.zecredit.com.ua та http://groshman.com.ua/. Клієнт підтверджує, що усвідомлює що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.2.3. зазначеного договору, у разі не дотримання умов встановлених пунктом 2.2 цього договору та/або в разі пролонгації першого кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами, що становить 1,8% в день від суми кредиту, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Пунктом 6.1 вказаного договору передбачено, що цей договір складено українською мовою в 2 двох оригінальних примірниках по одному для кожної із сторін, мають однакову юридичну силу, та підписаний з використанням електронного підпису одноразовим\~ ідентифікатором відповідно до Закону України про електронну комерцію». Встановлено, що 13.06.2020 між відповідачем та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання фінансового кредиту №02547-02/2020 від 11.02.2020, відповідно до умов якої сторони погодили продовжити строк дії договору на термін 30 днів (включаючи 18 днів прострочення), тобто до 13.07.2020 (а.с.24). Встановлено, що 21.05.2021 між TзOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем було укладено Договір факторингу №21052021, у відповідності до умов якого TзOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні TзOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.25-26). Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно п.1.2 вказаного договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Судом встановлено, що 21.05.2021 між позивачем та TзOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №21052021 від 21.05.2021 (а.с.27). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №21052021 від 21.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6240 грн., з\~ яких: 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;\~ 1740 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.28). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №02547-02/2020 від 11.02.2020 за період з 21.05.2021 по 28.02.2025, заборгованість відповідача станом на 28.02.2025 становить 6240 грн. з яких: 6240 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1740 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.29-30). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, судом встановлено, що 07.12.2023 року між ТзОВ АВАНС КРЕДИТ та відповідачем було укладено кредитний договір №12454-12/2023, та 11.02.2020 року між ТзОВ ФК ІНВЕСТРУМ та відповідачем було укладено кредитний договір №02547-02/2020. Сторонами договорів в належній формі було погоджено умови позик, зокрема, розмір позик, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою. Первісні кредитори виконали взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови договорів належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає за кредитним договором №12454-12/2023 в розмірі 18900 грн., за кредитним договором №02547-02/2020 в розмірі 6240 грн. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі вищедосліджених судом договорів факторингу, набула права грошової вимоги до відповідача по вказаним договорам позики, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по вказаним договорам позики в загальній сумі 25140 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №104289 від 21.03.2025 (а.с.6) Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 1514 грн., а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514 грн.

Outcome: approved