Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

26 серпня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа державний нотаріус Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіна Олена Вячеславівна та просить в рахунок заборгованості [PERSON] за договором №1-07 на виготовлення визначити додатковий строк позивачу для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування вимог зазначила, що позивач [PERSON] , [INFO] , є єдиноутробною сестрою померлого [PERSON] , [INFO] . Який помер [INFO] . Позивач є найближчим родичем [PERSON] , відноситься до другої черги спадкоємців за законом. Зазначає, що до складу спадщини, що належала спадкодавцеві, [PERSON] , на момент відкриття спадщини належало лише нерухоме майно, а саме об`єкт нерухомого майна - частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Дане майно він отримав відповідно до Заповіту від 27.11.2009, зареєстрованому в реєстрі під № 6090. Іншу частину житлового будинку з надвірними спорудами, відповідно до Заповіту, отримала позивач. Спадкодавець не мав дітей, не був одружений, його батьки (і мати і батько) були позбавлені батьківських прав відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2000 по справі №2-336. Опікуном [PERSON] було призначено його бабусю - [PERSON] , яка також доводилась і рідною бабусею позивача, яка померла [INFO] . Крім цього, мати, позбавлена батьківських прав, померла [INFO] . Стосовно [PERSON] , батька [PERSON] , який був позбавлений також батьківських прав, дані відсутні. Будинок у якому проживав та був зареєстрований [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ж зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; а з 15.09.2022, у зв`язку з повномасштабним вторгненням і розташуванням житлового будинку неподалік від об`єкту, який потенційно може бути розцінений російською федерацією належним для знищення, вона вимушена була покинути своє місце проживання та виїхати за межі м. Харкова, де і фактично проживає зараз. Зазначений виїзд за межі міста і є однією з причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що після смерті прабабусі, бабусі та матері мало спілкувалась із братом, оскільки останній зловживав спиртними напоями, потім продав свій мобільний телефон, відтак жодних засобів зв`язку з братом останні декілька років не було. Про його стан вона знала лише коли періодично приїжджала його відвідати, дати коштів, привезти ліків, їжі. Але після початку повномасштабного вторгнення у зв`язку з небезпечністю пересування, постійними обстрілами, виїздом за межі міста Харкова, перебуванням разом з братом невідомих осіб чоловічої статі, схожими на осіб, які мають кримінальні зв`язки, а також сваркою, що виникла на її прохання лягти братові на лікування від алкогольної залежності - [PERSON] та [PERSON] спілкуватися перестали взагалі, приїжджати до брата позивач боялася. Відтак, про смерть [PERSON] позивач дізналася від сторонніх осіб - сусідів у двадцятих числах серпня 2023. Тому і Свідоцтво про смерть брата отримала лише 30.08.2023. Окремо зазначила, що правову невизначеність щодо строків прийняття спадщини, яка існувала на початку воєнного стану, зокрема п. 3 постанови КМУ № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. У подальшому вносились зміни до Постанови КМУ та фактично був збільшений строк для прийняття спадщини до 10 місяців. У свою чергу, Верховним Судом у постанові від 25 січня 2023 року по справі № 676/47/21 зазначено, що пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України. Разом з цим, п. З постанови КМУ № 164 від 28 лютого 2022 року на момент смерті брата позивача діяв у редакції, яка установлювала, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Після отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , у позивача виникла необхідність в пошуку документів для звернення до нотаріуса, більшість з яких залишилась за зареєстрованими місцями проживання позивача та померлого [PERSON] . Після цього, вона записалася на прийом громадян до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори. Під час прийому 07.11.2023 державним нотаріусом Волохіною О.В. було розглянуто заяву, в якій позивач просила видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому її брату [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 07.11.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. У зазначеній постанові зазначено, що спадкоємець, [PERSON] , в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті свого рідного брата, [PERSON] , не подала, на час відкриття спадщини не була зареєстрована разом зі спадкодавцем, факт проживання її з братом вона підтвердити документально не може. Факт проживання її зі спадкодавцем судом не встановлено, рішення суду, у відповідності до ст. 1272 ЦК України, про визначення йому додаткового строку, для подання ним заяви про прийняття спадщини, не надано. Таким чином, у зв`язку з перебуванням позивача поза межами постійного місця проживання під час воєнного стану, враховуючи активні бойові дії, постійні ракетні обстріли, відсутність інформації про смерть брата з 27.11.2022 по серпень 2023 року та правову невизначеність щодо строків про прийняття спадщини, був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Наведені обставини в їх сукупності підтверджують існування об`єктивних та істотних труднощів у позивача, які перешкоджали їй своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку, а тому просить суд визнати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~29\~серпня 2024\~року позов\~ [PERSON] до\~Харківської міської\~ради,\~третя особа\~державний нотаріус\~Харківської міської\~державної нотаріальної\~контори Волохіна\~Олена Вячеславівна\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщин - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 29.08.2024 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті. Крім того, позивач долучила до позову клопотання про витребування доказів, а саме просила витребувати копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 18 жовтня 2024 року від представника Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого вважають, що наведені позивачем обставини не обґрунтовують позовну заяву та не доводять наявності поважних причин для надання додаткового строку для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини у зв`язку з наступним. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Таким чином, [PERSON] не надано жодної обґрунтованої поважної причини пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій. Необізнаність щодо смерті спадкодавця не є причиною пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Крім того зазначена обставина жодним чином не підтверджена. Як вбачається із позовної заяви спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, після смерті [PERSON] , закінчився через шість місяців з дня відкриття спадщини, тобто 27.05.2023, з огляду на те, що положення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 про зупинення перебігу цього строку на час воєнного стану, застосуванню не підлягають. Таким чином, посилання позивача на зміну фактичного місця проживання внаслідок військової агресії російської федерації проти України не може бути поважною причиною для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він мав можливість звернутись до будь якого нотаріусу України незалежно від фактичного місця мешкання, у тому числі поштовим зв`язком. Щодо строку подання відзиву на позовну заяву зазначили, що 02.03.2022 року російські військові вчинили ракетний обстріл центру міста Харкова, внаслідок чого виникла руйнація будівлі Харківської міської ради за адресою: [ADDRESS] , частина приміщень була затоплена, частина приміщень від вибухової хвилі зазнала пошкоджень, в тому числі і комп`ютерна техніка. Наразі вищевказана будівля не використовується за призначенням, працівники апарату Харківської міської ради переведені на дистанційну форму роботи, що значно уповільнює реєстрацію вхідної кореспонденції та її направлення виконавцю. У день отримання ухвали про відкриття провадження у цій справі та копії позовної заяви, орган, який її отримав, проводив ряд заходів з її реєстрації, складення доручень та направлення до належного виконавця, що займає певний час. Окрім цього, аналіз доводів, перевірка та їх оцінка вимогам, викладеним у позовній заяві, займає значний проміжок часу за умови кадрового дефіциту в Юридичному департаменті Харківської міської ради в умовах воєнного стану (у штаті Департаменту 71 посада, з яких на цей час у зв`язку з відсутністю фінансування працюють лише 19 осіб, з іншими призупинені трудові відносини до закінчення воєнного стану або працівники перебувають у відпустці за власний рахунок, деякі працівники перебувають на військовій службі). За вказаних обставин, в уповноваженої особи, що діє в порядку самопредставництва від імені Харківської міської ради, була відсутня можливість для підготовки та подання в передбачений ухвалою про відкриття провадження строк відзиву на позов. Тільки на теперішній час Харківською міською радою відпрацьовані зазначені в позовній заяві доводи, що дає можливість сформувати чітку правову позицію. Враховуючи викладене, Харківська міська рада, просить визнати причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву [PERSON] поважними та поновити пропущений строк. В задоволенні позовної заяви [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіна О.В., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю. 06 листопада 2024 року позивачем [PERSON] подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду 06 листопада 2024 року клопотання позивача [PERSON] задоволено. Витребувано у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради відомості про наявність/відсутність обтяжень нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Витребувано з Другої Харківської\~міської державної\~нотаріальної конториналежним чином засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 19 листопада 2024 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №644П/2023 заведена після смерті [PERSON] . 28 листопада 2024 року на адресу суду надійшло повідомлення КП «ХМБТІ» ХМР. 11 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про долучення доказів. 23 жовтня 2023 року надійшла відповідь на відзив, на підставі якої сторона позивача наполягала на задоволені заявлених позовних вимог. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа державний нотаріус Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіна Олена Вячеславівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено справу до судового розгляду. 18 червня 2025 року в систкмі «Електронний суд» сформовано клопотання представника позивача [PERSON] про поновлення строку та долучення доказів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , яка діє на підставі ордеру, підтримали заявлені позовні вимоги та дали пояснення анологічні викладеним в позові. Представник відповідача Харківської міської ради та третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись, представник третьої особи надав заяву з проханням справу розглянути у їх відсутність, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, судовим розглядом було встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації народженнь 20.11.2003 зроблено відповідний актовий запис за №580. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.1996, [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі актів громадського стану про народження 23.11.1994 зроблено відповідний актовий запис за № 728. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] , [INFO] , 05 липня 2003 року уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №196, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , 05 жовтня 2010 року шлюб розірвано, актовий запис №278, підстава рішення Жовтневого районного суду міста Харкова (а.с. 17). Таким чином позивач [PERSON] є рідною сестрою по матері померлого [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер у місті Харків [INFO] у віці 28 років, про що 03 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис №1419, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 30.08.2023 (а.с. 14). За життя [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією особової медичної книжки серії 10 АГ №420548 та копією будинкової книги, довідкоюДепартаменту реєстрації Харківської міської ради від 05.02.2025 (а.с. 44, 45-46) При цьому згідно Довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 27.08.204 року, станом на 27.11.2022 час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] будь яких зареєстрованих осіб не значилось (ас.25) Крім того частина цього будинку з надвірними будівлями належала йому в порядку спадкування за заповітом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Стаття 1220 ЦК України\~передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Стаття 1258 ЦК України\~зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивачки та спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в місті Харкові у віці 45 років, про що 29.12.2018 складено відповідний актовий запис №1607 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 29.12.2018 (а.с. 15). Як зазначає позивач, спадкодавець не мав дітей, не був одружений, його батьки (і мати і батько) були позбавлені батьківських прав відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2000 року у справі №2-336 (а.с. 12). Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, бставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати, зокрема право на спадкування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова №43-2 від 06.06.2000, призначено [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] віж 14.06.2017 [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що 14.06.2017 зроблено відповідний актовий запис №8794 (а.с. 16). Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як зазначено позивачем, та підтверджується матеріалами справи позивач та спадкодавець рідні брат і сестра по матері та мали рівні частки в праві власності на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Прабаба [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] на випадок смерті склала розпорядження, відповідно до якого все її майно, де воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла у рівних частках кожному: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію заповіту від 27.11.2009 року, посвідченого ПН ХМНО Ключніковою В.О., зареєстровано в реєстрі за №6090 та витягом про реєстрації в Спадковому реєстрі ( а.с. 42, 43). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2025, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 79/400 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 79/400 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд ще не видавалось. З даного свідоцтва вбачається, що свідоцтво видано на підставі заповіту, посвідченого ПН ХНОК Ключніковою В.О. 27 листопада 2009 року, зареєстрованого у реєстрі за номером 6090, спадкоємцями зазначеного у цьому заповіті майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є : на 1/4 частку її правнук, [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] , на 1/4 частку її правнучка, [PERSON] , [INFO] , РНКПП [NUMBER] , яа зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: права власності на 79/100 (сімдесят дев`ять сотих) частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого 25 квітня 1989 року районним житлово-експлуатаційним об`єднанням Жовтневого району Виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 06 лютого 1990 року за реєстровим № 1484. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А І» з прибудовами, житловою площею 76,7 кв.м., загальною площею 112,5 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Ж», льох літ. «В, Д», вбиральня літ. «З», огорожа №7-10, дворовий водопровід №6. Спадкова справа №390/2017 Зареєстровано в реєстрі за №6-289 (а.с. 173). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2025, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., свідоцтво про право на спадщину за законом на 121/400 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 121/400 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд ще не видавалось. Спадкоємцями зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є: на 1/2 частку її син, [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] , на 1/2 частки її дочка, [PERSON] . [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: права власності на 121/200 (сто двадцять одну двохсоту) частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] матері спадкодавця. Стрельник [PERSON] , після смерті якої спадкодавець прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, з яких 21/100 частка житлового будинку належала [PERSON] особисто, а 79/200 частки житлового будинку належали померлій [INFO] її матері, [PERSON] , після смерті якої [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Вищезазначене спадкове майно належало таким чином: 21/100 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд належала [PERSON] та 79/200 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд належали [PERSON] на підставі Свідоцтва на право власності на жилий будинок, що виданий 25 квітня 1989 року районним житлово-експлуатаційним об`єднанням Жовтневого району Виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 06 лютого 1990 року за реєстровим № 1484. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, житловою площею 76,7 кв.м., загальною площею 112,5 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Ж», льох літ. «В, Д», вбиральня літ. «З», огорожа №7-10, дворовий водопровід №6. Спадкова справа №57П/2019 Зареєстровано в реєстрі за №6-290 (а.с. 174). Таким чином, позивачка та спадкодавець її брат є єдиними власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 27 травня 2023 року. Загально відомим є факт, що після початку повномасштабної військової агресії росії проти України та запровадження в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року, розпочалися активні бойові дії та обстріли, зокрема й м. Харкова. Згідно\~Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. В подальшому неодноразово строк воєнного стану продовжувався, та він дії до теперішнього часу. Згідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164не змінюють та не зупиняють визначенихст. 1270 ЦК Українистроків для прийняття спадщини. Водночас нормипостанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28.02.2022\~№ 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців, та у даному випадку, як стверджує позивач, зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] 07.11.2023, що підтверджується копією спадкової справи №644П/2023. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74642208 від 07.11.2023 про відсутність заповіту від імені померлого та Інформаційна довідка №74642172 від 07.11.2023 зі Спадкового реєстру відсутні спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 07.11.2023 про відсутність інших осіб, окрім спадкодавця, місце проживання яких було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] на час його смерті. Постановою державного\~нотаріуса Другої\~Харківської міської\~державної нотаріальної\~контори від\~07.11.2023\~відмовлено [PERSON] \~у вчиненні\~такої \~нотаріальної дії,\~як видача\~свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її рідного брата, [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 80 96). Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації. Представник позивача зазначила, що встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті брата позивач пропустила з поважної причини, а саме тому, що позивач, побоюючись за своє життя була змушена виїхати з міста, що підтверджується довідкою від 15.09.2022 №6324-7501296270 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами відповідно до Наказу 199 від 13 липня 2023 року) Харківська міська територіальна громада була у переліку територіальних громад, що розташовані в зоні бойових дій з 24.02.2022 по 15.09.2022, а з 15.09.2022 Харківська міська територіальна громада є у переліку територіальних громад, що розташовані в зоні можливих бойових дій. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269\~ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:\~1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (див. постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23). Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2024 року у справі№ 553/6658/22 враховуючи справи, а саме введення у країні воєнного стану, пов`язаного із військовою агресією російської федерації проти України, активні бойові дії та бомбардування м. Харкова та Харківської області, реальне існування загрози життю позивача, неодноразова зміна законодавства щодо прийняття спадщини у період дії воєнного стану, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини на підставі частини третьої статті 1272 ЦК України. Близькі за змістом висновки містяться в постановах Верховного Суду від 10 липня 2024 року в справі № 522/13476/23 (провадження № 61-7645св24), від 14 серпня 2024 року в справі № 537/3556/22 (провадження № 61-2839св24). На думку суду, у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зміст державних нормативних актів, що регулювали питання спадкування в період дії воєнного стану мав мінливий характер. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1\~статті 76 ЦПК України\~зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності за законом та заповітом належить частки домоволодіння, [PERSON] просить визнати додатковий строк на прийняття спадщини після померлого брата, якому належала інша частки домоволодіння, спадкоємців окрім неї після померлого [PERSON] не має, а сама спадщина відповідно до вимогст.1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, отже вона є досі відкритою, від прийняття спадщини після померлого брата не відмовлялась, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду №761/42165/17-ц\~від\~28 жовтня 2019 року, № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року у справі, № 185/777/17 від 01 червня 2020 року у справі. Враховуючи загальновідомі події, активні бойові дії та бомбардування м. Харкова та Харківської області, неодноразові зміна законодавства щодо прийняття спадщини у період дії воєнного стану, виїзд позивача за межі міста Харкова, який перебував з зоні активних бойових дій, інших близьких родичів не має та спадкоємці після її смерті брата відсутні, остання є співласницею спадкового майна, з дотриманням принципу «пропорційності», суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Харкові строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Судові витрати у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved