Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває вищевказана цивільна справа про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка доводиться позивачці донькою, та [INFO] народила сина [PERSON] , не перебуваючи ні з ким у шлюбі. З 2014 року відповідачка перебувала у шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу відповідачка народила двох дітей. [PERSON] часто жив у позивачки, а з кінця 2020 року - проживає з нею постійно. Відповідачка самоусунулася від виховання дитини, життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з ним, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню сина. Сімейне життя відповідачки з [PERSON] також не склалося, їхній шлюб розірвано, з неї на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання спільних дітей, від утримання та виховання яких відповідачка також ухилилася. З огляду на викладене позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо сина [PERSON] та стягнути з відповідачки на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою попереднього складу суду від 25.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Літвінової Г.М. від 10.02.2025 справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.05.2025 справу призначено до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачка, будучи додатково повідомленим про розгляд справи шляхом розміщення відповідних оголошень на сайті судової влади, повторно до суду не з`явилася, відзив не подала, причини неявки не повідомила. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сторони позивача. також до суду надано письмову заяву [PERSON] , у якій він висловлює свою позицію щодо наявності підстав для задоволення позову. Сторона позивача зазначила про можливість розгляду справи без участі відповідачки, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували. Від органу опіки та піклування надійшло клопотання, у якому вказано, що проти задоволення позову не заперечують та просять вирішувати справу без участі їх представника. Суд ухвалив у цій справі здійснювати заочний розгляд справи та постановляти заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, урахувавши думку дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідачка є донькою позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У 2014 році позивачка у зв`зку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] " (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про народження від 29.09.2010 серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Батьком записаний [PERSON] . Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 000515141188 від 30.05.2025 підтверджується, що державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статіт 135 СК України (за вказівкою матері). Відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.06.2014. Під час шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За позовом чоловіка цей шлюб було розірвано. Ці обставини підтверджуються рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду черкаської області про розірвання шлюбу від 04.12.2023. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради надав суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що органом опіки та піклування розглянуто спільно заяви громадян [PERSON] та [PERSON] щодо невиконання [PERSON] , [INFO] батьківських обов`язків відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] . Мати дітей належно не виконує своїх батьківських обов`язків відносно цих дітей: не допомагає матеріально, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток. Старший син [PERSON] . [PERSON] більше п`яти років проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] . Мати дітей [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично там не проживає, її місцезнаходження не відоме. На засідання органу опіки та піклування мати дітей запрошувалася, але не з`вилася. Зі слів батька та баби мати бачиться з дітьми рідко, декілька разів на рік, приїздить без попередження на пару годин, фінансово дітей не забезпечує. Для дітей [PERSON] , [PERSON] батьком, а для дитини [PERSON] - бабою [PERSON] створені належні умови проживання та виховання. [PERSON] надав до суду письмову заяву, у якій вказав що його мати залишила його одного та проживає у невідомому йому місці. Виключно бабуся (позивачка) забезпечує його потреби та вирішує його питання. Просить задовольнити позовпро позбавлення його матері батьківських прав відносно нього. Відповідно до\~положень ст.\~165\~СК України\~право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~позбавлення батьківських\~прав мають\~один з\~батьків,\~опікун,\~піклувальник,\~особа,\~в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 52 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом частин 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть позбавлятися батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Установлені судом обставини свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] та забезпеченні його потреб як побутового характеру, так і щодо фізичного та духовного розвитку. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Оскільки саме баба неповнолітнього [PERSON] звернулася із цим позовом, то очевидно, що вона бажає продовжувати доглядати за онуком та здійснювати його утримання, отже дитина має бути передана саме їй. Крім того, батько або матір, яких було позбавлено батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом установлено, що добровільно відповідачка утримувати сина [PERSON] наміру не виявляє, а в судовому порядку аліменти з неї на утримання сина не стягувалися. Позивач просить стягнути з відповідачки на утримання сина [PERSON] аліменти у частці від доходу відповідачки. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ураховуючи відсутність відомостей щодо місця роботи відповідачки та відомостей щодо її стану здоров`я, який унеможливлює її працевлаштування, беручи до уваги обов`язок суду у даній категорії справ вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд стягує з відповідачки на користь позивачки аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. За приписами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи на підставі ст.\~141\~ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачений нею при подачі до суду позовної заяви судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн, та на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн у зв`язку із стягнення з відповідачки на користь позивачки аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved