Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Красівської сільської ради Миколаївського району Львівської області 23.10.2014, укладений між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №03. Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 23.10.2014 в с. Красів Львівської області вона із [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Красівської сільської ради Миколаївського району Львівській області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 03. Від подружнього життя дітей у них немає. Практично з моменту укладення шлюбу сімейне життя між ними складалося не погано, однак в подальшому відносини між ними поступово погіршувались. Позивачка намагалась всіляко зберегти свою сім`ю, проте це виявилось безрезультатним, що і призвело до об`єктивної неможливості їхнього спільного проживання тощо. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, моральні цінності, правила етики та співжиття тощо. Жодні її намагання створити та підтримати нормальну моральну атмосферу в сім`ї не знаходили підтримки та розуміння з боку відповідача. Станом на сьогодні між нею та відповідачем по справі припинилися будь-які відносини, в тому числі й подружні, крім того вони зовсім не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету тощо. За її глибоким переконанням підтримувати такі формальні шлюбні відносини між ними вже немає сенсу, оскільки примирення між ними (неодноразові спроби примирення не принесли жодного позитивного результату), суперечило б її правам та законним інтересам, тому їхній шлюб носить виключно формальний характер, який необхідно розірвати. Оскільки відповідач не бажає з`явитися в органи ВДРАЦС у Львівській області для розірвання шлюбу, тому остання змушена звернутися з даною заявою в суд. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 09.04.2025 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю на розгляд до Жидачівського районного суду Львівської області /а.с.11/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 22.05.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків /а.с.18/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.06.2025 /а. с.26-27/. Розгляд справи по суті відбувся 18.06.2025 за участі відповідача [PERSON] .. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Подала заяву у якій просить слухати справу у її відсутності, позовну заяву підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що з дружиною [PERSON] вже спільно не проживають чотири місяці. За цей період часу він двічі намагався примиритись та зберегти сімю, однак позивачка йому відмовила. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 23.10.2014 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Красівській сільській раді Миколаївського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №03 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Суд також враховує, що позивачка в позові вказувала на те, що даний шлюб суперечить її інтересам і примирення між нею та відповідачем є неможливим. Отже, беручи до уваги категоричне заперечення позивачки щодо можливості для примирення подружжя, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відтак суд вважає, що даний шлюб суперечить інтересам позивачки внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача понесених судових витрат, тому суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачкою.

Outcome: approved