Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Ірпінський відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.\~Київ) про визнання права власності та скасування\~арешту. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] є троюрідним племінником [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2024 р. у справі №381/12/24 за заявою [PERSON] , зацікавлена особа: Бучанська міська рада про встановлення факту родинних відносин. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Постановою Бучанської державної нотаріальної контори від 22.06.2024р. №820/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт постановою Бучанського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) №63148454 від 30.09.2020р. Вказано, що представник позивача звернувся до Ірпінського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ), як правонаступника Бучанського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ), з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП№63148454. Ірпінський ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) повідомив, що виконавче провадження ВП№63148454 до відділу не передавалось, на зберіганні не перебуває та для знищення не передавалось. На запит представника позивача до Ірпінського міського суду Київської області щодо видачі виконавчого листа у справі №367/6745/17, який виконувався Бучанським ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) в межах виконавчого провадження ВП№63148454, суд повідомив, що такий виконавчий лист щодо боржника [PERSON] не видався, оскільки він не є стороною у цій справі. Таким чином, виконавче провадження ВП№63148454, за яким накладено арешт на спадкове майно, «зникло», а виконавчий лист, який виконувався виконавцем у цьому виконавчому провадженні, судом не видавався. А в зв`язку з наявністю арешту спадкового майна позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. В зв`язку з вище викладеним просила суд, визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] та зняти арешт з майна, який був накладений постановою №63148454 про арешт майна боржника від 30.09.2020р., виданою Бучанським МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ). Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2024 року позовну заяву залишено буз руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів та витребувано з Бучанської державної нотаріальної контори (08292, Київська область, Бучанський район, бульвар Богдана Хмельницького. 5/5-А, оф. 8) копії матеріалів спадкової справи № 61/2020, яка була заведена 15.05.2020 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 13.03.2025 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року Бучанською державною нотаріальною конторою було надано до суду копію спадкової справи № 61/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] та копію спадкової справи № 61/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник Ірпінського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2024р. у справі №381/12/24 за заявою [PERSON] , зацікавлена особа: Бучанська міська рада про встановлення факту родинних відносин, визнано, що [PERSON] , який помер [INFO] , є троюрідним дядьком [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що Бучанським міським відділом державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) 30.09.2020 року видана постанова №63148454 про арешт нерухомого майна, яке належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . (а.с. 17). Встановлено, що на примусовому виконанні Бучанському міському ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 63148454 з примусового виконання виконавчого листа №367/6745/17 виданого 29.10.2018 Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 534\~600,00 грн. боргу за договором позики та 378\~103,78 грн. суми процентів. Що разом становить 912\~703,78 грн. 28.09.2020 року головним державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) Нижник Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30.09.2020 року головним державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) Нижник Т.В. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника в межах суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що разом становить 1\~004\~343,15 грн. 08.01.2021 року головним державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) Нижник Т.В. винесено постанову про зняття з реалізації описаного та арештованого майна боржника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 89,4 кв.м., житлова площа 44,3 кв.м., місце знаходження: [ADDRESS] . Будинок цегляний, покритий шифером, вікна дерев`яні, газове опалення, підведена електрика, огорожа азбестоцементна (шифер плоский). 08.01.2021 головним державним виконавцем Нижник Т.В., винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №63148454 у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , який помер [INFO] , про що складено актовий запис від 05.03.2020 за №146. Згідно з відповіддю Ірпінського міського суду Київської області на запит адвокату Кобилецькому В.В. від 31.05.2024 року встановлено, що по справі № 367/6745/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості виконавчий лист щодо боржника [PERSON] не виготовлявся та не видавався. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не є сторонами даної справи, то надати дане рішення не є можливим. (а.с. 19) Також встановлено, що 22.06.2024 року державним нотаріусом Бучанської державної нотаріальної контори Чернишовою В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У вчиненні вказаних нотаріальних дій відмовлено з підстав, що відповідно до інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22 червня 2024 року вбачається арешт на невизначене майно, все майно на підставі постанови 63148454, від 30.09.2020 року виданою Бучанським МВ ДВС ЦМ управління Міністерства юстиції м. Київ. (а.с. 20-21) Встановлено, що 27.06.2024 року проводилася оцінка вартості майна та складено Звіт про оцінку майна № АЕ00-240627-009. Відповідно до висновку про вартість майна від 27.06.2024, встановлено, що ринкова вартість житлового будинку загальною площею 89,4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , складає 247\~726,08 (двісті сорок сім тисяч сімсот двадцять шість гривень 08 копійок). (а.с. 22-23) Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.\~79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.\~\~ У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено,\~що відповідно\~до листа\~Комунального підприємства\~«Бучанський сервіс-центр\~Документ» Бучанської\~міської ради\~від 04.06.2020\~року,квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Ірпінською ДНК 16.01.2012 за № 2-86 ( книга №7 сторінка 26 реєстровий №823 від 24.01.2012 року). Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст.\~1218,\~1220 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга ст. 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 19 травня 2021 року № 937/10434/19-ц ((провадження № 61-3620 св 21) зроблено висновки про те, що державна реєстрація позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 року «24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно\~ст. 1297 ЦК України,\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України,\~власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до Постанови Верховного\~Суду України\~від 15.05.2013\~року в\~справі №\~6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови № 5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що наявність арешту на належне позивачу нерухоме майно, а саме будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,\~перешкоджає останньому в реалізації ним своїх прав власника щодо вказаного майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved