Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № С11.026.77383 від 17.03.2017 у розмірі 29990,49 грн, а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.03.2017 між АТ "ІДЕЯ БАНК" та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти № С11.026.77383. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 15200,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює Банк в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Підписанням кредитного договору позичальник приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов указаного договору АТ "ІДЕЯ БАНК" свої зобов`язання виконав повністю. Відповідачка ж виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25 липня 2023 року між АТ "ІДЕЯ БАНК" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ "Ідея Банк" відступило ТОВ "СВЕА ФІНАНС" право вимоги до боржників, зокрема, до відповідачки за кредитним договором № С11.026.77383 від 17.03.2017. Розмір заборгованості склав 12056,95 грн за основним боргом та 17933,54 грн за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремо долученому до неї клопотанні просив справу розглядати без його участі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4-6, 52). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзиву на позов чи інших письмових заяв, клопотань не подававала. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 30.05.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання, а також з наданням строку для подання відзиву на позов. Цього дня ухвалу з описом про направлення позовної заяви з додатками направлено відповідачці рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, однак у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подавала, позивач через свого представника не заперечив проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що 18.06.2025 постановив відповідну ухвалу. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: 17 березня 2017 року [PERSON] звернулася до АТ "ІДЕЯ БАНК", у зв`язку з чим підписала заяву, в якій повідомила про своє місце роботи та щомісячний дохід (а.с. 10), а також надала згоду у тому числі на доступ до своєї кредитної історії та на перевірку особистих даних, на що вказують її власноруч підписані письмові згоди (11, 12). АТ "ІДЕЯ БАНК" перевірив платоспроможність [PERSON] , що підтверджено розрахунком кількісних показників для оцінки платоспроможності клієнта - фізичної особи (а.с. 9). Після цього 17 березня 2017 року між АТ "ІДЕЯ БАНК" та [PERSON] було укладено угоду С11.026.77383 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, за умовами якої банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетово-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (п. 2). Банк надає клієнту кредит шляхом установлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на таких умовах: максимальний кредитний ліміт установлюється у розмірі 200000 грн (п. 3.1); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 15200 грн (п. 3.2); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії складає 24,0000% річних (п. 3.3); розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється Тарифами банку. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період - до останнього операційного для платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду (п. 3.4). Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором здійснюється згідно з умовами договору, типового графіку та розрахунку сукупної вартості кредиту, а також тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної варстості кредиту (п. 4). Угоду [PERSON] підписала власноруч (а.с. 8). Згідно з довідкою-повідомленням від 17.03.2017, [PERSON] своїм підписом підтвердила, що до підписання кредитного договору АТ "ІДЕЯ БАНК" надало їй в письмовій формі інформацію про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту (а.с. 13). Примірник кредитного договору № С11.026.77383 від 17.03.2017 [PERSON] отримала, на що вказує прибутковий позабалансовий ордер від 17.03.2017 (а.с. 14). Як слідує з виписки по особовому рахунку [NUMBER] , яка надала АТ "ІДЕЯ БАНК", [PERSON] як після укладення кредитного договору, так і після укладення до нього додаткових угод активно користувала кредитними коштами, в тому числі частково здійснювала погашення як основного боргу, так і нарахованих відсотків (востаннє 17.06.2021) (а.с. 16-27). Згідно з довідкою-розрахунком, яка складена АТ АТ "ІДЕЯ БАНК", заборгованість [PERSON] за кредитним договором № С11.026.77383 від 17.03.2017 станом на 25.07.2023 складала 29990,49 грн, з яких 12056,95 грн - заборгованість за основним боргом, 17933,54 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 15). 25 липня 2023 року між АТ "ІДЕЯ БАНК" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до якого АТ "ІДЕЯ БАНК" передало за плату, а ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" прийняло належні АТ "ІДЕЯ БАНК" права грошової вимоги до боржників за первинними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 28-34). За відступлення права вимоги ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" здійснило АТ "ІДЕЯ БАНК" плату, на що вказує відповідна платіжна інструкція (а.с. 39). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023, АТ "ІДЕЯ БАНК" відступило, а ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" прийняло право вимоги до боржника [PERSON] за первинним договором № С11.026.77383 від 17.03.2017 на загальну суму заборгованості 29990,49 грн, з яких 12056,95 грн - заборгованість за основним боргом, 17933,54 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченим відсотками (а.с. 38). Згідно з нотаріально посвідченим рішенням єдиного учасника ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" № 1 від 25.03.2024, вирішено змінити найменування товариства, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністі "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" (а.с. 40). Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договорору, непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Суд установив, що 17.03.2017 між АТ "ІДЕЯ БАНК" та [PERSON] було укладено угоду С11.026.77383 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, на підставі якої АТ "ІДЕЯ БАНК" свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачці можливість користуватися кредитним лімітом, відповідно до умов угоди, з якими вона погодилася, що підтвердила своїм підписом. Доказів протилежного відповідачка не надала. При цьому з огляду на позицію Верховного Суду в постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19), суд уважає наявну в матеріалах справи виписку за картковим рахунком [PERSON] належним та допустимим доказом, який підтверджує обставини надання відповідачці кредиту (надання можливості користуватися кредитним лімітом), а також свідчить про те, що остання на підставі спірної угоди та додаткових угод до неї активно користувалася кредитними коштами, а також здійснювала погашення як основного боргу, так і нарахованих відсотків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів за спірною угодою відповідачка суду не надала, відсотки в повній мірі не сплатила, хоча погодилася на сплату таких, не долучила до матеріалів справи і будь-яких доказів на спростування як користування нею наданим їй банком кредитним лімітом, так і наданого позивачем розрахунку заборгованості, як і не надала контррозрахунку. Факт переходу права вимоги до [PERSON] від АТ "ІДЕЯ БАНК" до ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (до зміни найменування ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА") підтверджується описаними вище договором факторингу, витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачкою та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (до зміни найменування - ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА") у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірною угодою. З огляду на те, що АТ "ІДЕЯ БАНК" як первісний кредитор свої зобов`язання за угодою С11.026.77383 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти від 17.03.2017 перед відповідачкою виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідачка не надала, факт переходу права вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "СВЕА ФІНАНС", суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 29990,49 грн заборгованості, з яких 12056,95 грн - заборгованість за основним боргом, 17933,54 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченим відсотками, а позов задоволити. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ст. 509, 526, 527, 610, 626, 628, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved