Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом право власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Законом України про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів 4273-ХІ від 26.02.2025 року, який набув чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Жовтневого районного суду Миколаївської області на Вітовський районний суд Миколаївської області. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулася до Вітовської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва на житловий будинок їм було відмовлено, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок на ім`я спадкодавиці, не містить підпису та печатки уповноваженого органу. Таким чином, оскільки позивачка позбавлена можливості захистити свої спадкові права в інший спосіб, була вимушена звернутися до суду з цим позовом. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Від Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року провадження у справі відкрито та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 01.10.2005 року серія [NUMBER] . На час своєї смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Котляревської сільської ради від 27 жовтня 2016 року № 1493/06-02. Позивачка [PERSON] є донькою покійної [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12.07.1974, Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області серія [NUMBER] . Згідно з записами вказаного свідоцтва про народження в графі мати зазначено « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи № 22/2006 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини зверталася її донька [PERSON] . Нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області в оформленні права власності в порядку спадкування за законом на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено і надано лист від 04.09.2024 року № 618/02-14 з роз`ясненням чинного законодавствау зв`язку з тим, що оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок на ім`я спадкодавиці, не містить підпису та печатки уповноваженого органу. До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, згідно п.7 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 22.02.95 року № 48, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.03.1995 року за N 83/619, що втратив чинність на підставі наказу Держкомстату № 234 від 17.07.2000 року, сільська, селищна, міська Рада заносить до спеціальної погосподарської книги дані про склад селянського (фермерського) господарства про передану у власність та надану в користування господарству земельну ділянку. На підставі\~п.1\~ Інструкції\~про порядок\~реєстрації будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української РСР,\~затвердженої заступником\~Міністра комунального\~господарства Української\~РСР Романовим\~В.\~ 31.01.1966\~року,\~що втратила\~чинність на\~підставі наказу\~Держжитлокомунгоспу №\~56\~від 13.12.95\~року,\~реєстрацію \~будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції, зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Довідкою від 21.09.2005 року, виданою СГТОВ «Південний» підтверджується те, що спірний будинок повністю виплачений померлою [PERSON] і переходить в її власність з 01.01.1992 року. Рішенням виконавчого комітету від 24 листопада 2005 року № 160, [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31.03.2006 року, видане на підставі рішення виконкому Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, та зареєстроване Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом від 31.03.2006 року № 10258156, однак воно не містить печатки. Отже, право власності на вищезазначений будинок належало померлій [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорту від 27.03.2006 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.03.2006 року, що видане на підставі рішення виконкому Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, що зареєстроване Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом від 31.03.2006 року № 10258156, довідкою від 21.09.2005 року, рішенням виконавчого комітету від 24.11.2005 року № 160, а відсутність на оригіналі свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке не містить підпису та печатки уповноваженого органу, не спростовує цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього кодексу). Відповідно до ч. 1ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно із положеннями ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ч. 1ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. З урахуванням положень ст. ст. 1296, 1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Спадкові права позивача наразі є порушеними, за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved