Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

23.04.2025 позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 07.12.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») направили [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 482526-КС-001 про надання кредиту. Того ж дня - 07.12.2023 [PERSON] прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 482526-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. В подальшому ТОВ «БІЗПОЗИКА» направили [PERSON] через телекомунікаційну систему - на номер телефону [NUMBER] , який позичальник вказав у своїй анкеті в особистому кабінеті - одноразовий ідентифікатор UA-9230, котрий було введено/відправлено боржником. Таким чином, 07.12.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 482526-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». На виконання умов укладеного Договору кредиту № 482526-КС-001 від 07.12.2023 ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування цієї суми на банківську картку позичальника № [NUMBER] , номер якої був зазначений відповідачем в анкеті в його особистому кабінеті. Позичальник зобов`язувався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Однак, відповідач не виконав взятих на себе за Договором кредиту зобов`язань, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 31.03.2024 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» за Договором кредиту № 482526-КС-001 від 07.12.2023 у розмірі 30 995,10 грн., з яких: 9 025,15 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 21 969,95 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Цю суму заборгованості в загальному розмірі 30 995,10 грн. та судові витрати в сумі 2 422,40 грн. позивач ТОВ «БІЗПОЗИКА» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь. 29.04.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання на 27.05.2025; задовольнив клопотання представника позивача Памірського М.А. та витребував з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю (а.с.67-69). 08.05.2025 від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли матеріали на виконання ухвали суду від 29.04.2025 (а.с.81-100). 27.05.2025 розгляд справи було відкладено на 16.06.2025 у зв`язку з неявкою відповідача до суду (а.с.102). У судове засідання представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. У прохальній частині позову викладено клопотання щодо розгляду справи без участі представника позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують (а.с.10). Відповідач [PERSON] у судові засідання двічі - 27.05.2025 та 16.06.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи щоразу був повідомлений належно і завчасно згідно з вимогами чинного законодавства. У матеріалах справи містяться повернуті поштові відправлення (конверти), скеровані за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, з відмітками ВПЗ про неможливість їх вручення адресату через його відсутність за вказаною адресою (а.с.101, 109), що згідно з положенням п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки. Крім того, відповідачу [PERSON] було доставлено копію ухвали про відкриття провадження від 29.04.2025 та судову повістку про його виклик до суду на 27.05.2025 та 16.06.2025 на його електронну адресу [INFO] , зазначену у Договорі про надання кредиту № 482526-КС-001 від 07.12.2023 (а.с.78, 79, 108). При цьому, суд зазначає, що у рішенні від 09.07.2024р. у справі Hyett Perger Cvitanoviс v. Croatia (справа № 57743/19) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Оскільки під час слухань 23 травня і 17 вересня 2014 року позивач надав суду два документи, в яких чітко була зазначена електронна адреса заявниці, яку вона використовувала для зв`язку з Хорватською асоціацією адвокатів (Croatian Bar Association), враховуючи важливість принципу змагальності судового розгляду, належна старанність вимагала від суду першої інстанції використати цю електронну адресу для повідомлення заявниці про провадження щодо неї (навіть якщо за хорватським законодавством такий метод повідомлення не був офіційним способом вручення судових повісток), або отримати поштову адресу заявниці через електронну пошту для вручення їй позовної заяви чи принаймні запропонувати представнику ad litem це зробити». Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце та час судових засідань. Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подав. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для її заочного розгляду. Ухвалою суду від 16.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Так, суд установив, що 07.12.2023 відповідач [PERSON] виявив бажання отримати кредит у ТОВ «БІЗПОЗИКА». З цією метою він, використовуючи номер свого телефону [NUMBER] , ідентифікувався в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) та зайшов в особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, де заповнив анкету клієнта і вказав суму бажаного кредиту - 10 000,00 грн. (а.с.12). Того ж дня - 07.12.2023 [PERSON] отримав від ТОВ «БІЗПОЗИКА» для ознайомлення у своєму особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту, де була викладена інформація з основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника і порядок повернення кредиту (а.с.30-32), а також отримав пропозицію (оферту) ТОВ «БІЗПОЗИКА» на укладення Договору № 482526-КС-001 про надання кредиту, що містила умови надання кредиту (а.с.13-17). З матеріалів справи установлено, що відповідач [PERSON] прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору про надання кредиту та 07.12.2023 підписав Договір № 482526-КС-001 своїм електронним підписом, використавши одноразовий ідентифікатор UA-9230 (а.с.18-22). За умовами п.2.1 Договору № 482526-КС-001 про надання кредиту від 07.12.2023 (далі - Договір) (а.с.23-27), кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2,00000000 в день; знижена процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 в день. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн.; термін дії договору до 23.05.2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 26 040,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 9249,88 процентів. Сторони в п. 3.2.3 Договору погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Підписанням цього Договору [PERSON] підтвердив, що до укладання Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця (п.7.3 Договору). Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», наданих ТОВ «БІЗПОЗИКА» в порядку виконання договору № ПГ-5 від 04.11.2020 про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів 07.12.2023 о 20:38:29 [PERSON] на картку MONOBANK № [NUMBER] у розмірі 10 000,00 грн. згідно з кредитним договором № 482526-КС-001 від 07.12.2023 (а.с.33). Судом установлено, що банківська картка № [NUMBER] випускалася та належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), що вбачається з повідомлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 07.05.2025 № БТ/Е-3566, наданих в порядку виконання ухвали суду від 29.04.2025 (а.с.81-100). Факт зарахування грошових коштів 07.12.2023 о 20:38:30 на карту [PERSON] № [NUMBER] через платіжну систему, згідно з кредитним договором № 482526-КС-001 від 07.12.2023 платежем 10 000,00 грн. підтверджується випискою про рух коштів по цій картці від 02.05.2025, наданих АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с.84-97). Із цієї ж виписки вбачається, що за період з 07.12.2023 по 23.05.2024 [PERSON] частково здійснював перерахування грошових коштів на погашення кредиту за Договором № 482526-КС-001. Відповідно до наданих позивачем довідки про стан заборгованості та розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] перед кредитором ТОВ «БІЗПОЗИКА» за Договором кредиту № 482526-КС-001 від 07.12.2023 становить 30 995,10 грн., з яких: 9 025,15 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 21 969,95 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.46-49). Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. На підтвердження укладення Договору кредиту № 482526-КС-001 від 07 грудня 2023 року позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 07.12.2023 року о 20:20:23 клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС та зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com; 07.12.2023 року о 20:35:32 клієнт надав усю необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції клієнту; 07.12.2023 о 20:35:33 клієнту в особистому кабінеті надано паспорт споживчого кредиту на ознайомлення, а також на його номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-2016 для підписання паспорта споживчого кредиту; клієнт ознайомився і підписав паспорт споживчого кредиту; 07.12.2023 о 20:36:24 товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту, яка містить істотні умови Договору; 07.12.2023 о 20:36:55 клієнту відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-9230 для підписання Договору; 07.12.2023 о 20:38:21 клієнт ознайомився з офертою товариства та прийняв її умови шляхом надсилання товариству акцепту та підписання Договору одноразовим ідентифікатором UA-9230; 07.12.2023 о 20:38:27 після укладення Договору, товариством направлено клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа; 07.12.2023 о 20:38:29 Договір, додатки до нього та Правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з позичальником, а також розміщені в особистому кабінеті (а.с.34 та на звороті). Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладені. Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як убачається із матеріалів справи, 07.12.2023 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 10 000, 00 грн. Однак, станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. Отже, позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом, просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором № 482526-КС-001 про надання кредиту від 07 грудня 2023 року в сумі 30 995,10 грн., яка утворилася у зв`язку з порушенням зобов`язань з боку відповідача та складається із прострочених платежів по тілу кредиту та прострочених платежів по процентах, згідно наявного розрахунку заборгованості. Тому, даючи оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 30 995,10 грн., яка утворилася у зв`язку з порушенням зобов`язань з боку відповідача та складається із прострочених платежів по тілу кредиту та прострочених платежів по процентах. Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. (а.с.1). Указана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved