Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) в особі представника - адвоката Марченка Руслана Григоровича звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, більше ніж 5 років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що починаючи з весни 2004 року Позивач та [PERSON] липня 2004 року спільно проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у належній [PERSON] на праві спільної часткової власності квартирі за адресою: [ADDRESS] та вести спільне господарство. У 2024 році вони мали намір формалізувати свої стосунки й зареєструвати шлюб. За спільним волевиявленням 18.06.2024 Позивач та [PERSON] подали відповідну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 22 червня 2024 року вони подали заяву про перенесення дати державної реєстрації шлюбу на 23.07.2024, а 20.07.2024 за обопільною згодою, вирішили перенести дату шлюбу на 06.08.2024. Готуючись до весілля, 14.07.2024 Позивачем у магазині ювелірних прикрас були обрані та частково оплачені весільні обручальні каблучки, але зареєструвати шлюб Позивач та [PERSON] не встигли, оскільки [INFO] [PERSON] передчасно померла. 29 липня 2024 Позивачем було здійснено поховання своєї цивільної дружини [PERSON] . Позивач вказує, що увесь час спільного проживання та до самої смерті [PERSON] , вони були справжньою сім`єю, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, витрачали спільні кошти на придбання продуктів харчування, здійснювали спільні прогулянки, всі свята проводили в колі рідних та друзів, про що свідчать спільні фотографії за різні періоди часу, починаючи з 2004 та закінчуючи 2024 роком. Спільно придбавали побутову техніку (пральна машина, холодильник, мікрохвильова піч, телевізор), меблі у квартиру (шафа, стіл) та проводили ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків, які були друзями родини та досить бували у них у гостях. За життя [PERSON] набула права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що на даний час продовжує доглядати належну покійній квартиру та сплачувати за неї комунальні послуги, а також розпоряджатися її майном. 25 жовтня 2024 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора Олександра Володимировича із заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріусом були прийняті всі наявні у Позивача документи, та відкрита спадкова справа за № 158/2024 після померлої [INFO] [PERSON] . Проте, довідкою від 25.10.2024 №356/01-16 нотаріус повідомив Позивача, що серед поданих ним документів відсутнє свідоцтво про його шлюб із [PERSON] та роз`яснив про необхідність підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в судовому порядку. Встановити факт проживання однією сім`єю Позивача та [PERSON] без реєстрації шлюбу Позивач може лише в судовому порядку. Встановлення даного юридичного факту пов`язано з правом спадкування. Оскільки у даному випадку наявний інший спадкоємець після смерті [PERSON] , а саме сестра покійної [PERSON] , на права якої може вплинути встановлення факту проживання Позивача і [PERSON] однією сім`єю, тому дана позовна заява подається в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.04.2025 продовжено строк підготовчого судового засідання на тридцять днів. У порядку та строк, визначені судом, відзив на позов до суду не надходив. 24 березня 2025 представником Відповідача адвокатом Кравченком Володимиром Володимировичем через канцелярію суду надано Письмові пояснення проти позову. 22 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» представником Позивача адвокатом Марченком Русланом Григоровичем подано Заперечення проти письмових пояснень Відповідача. Указані документи не є заявами по суті справи чи заявами з процесуальних питань у розумінні Глави 1 Розділу ІІІ ЦПК України, а тому при розгляді справи судом не враховуються. Ухвалою суду від 09.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.06.2025. У судовому засіданні представник Позивача адвокат Марченко Руслан Григорович позовні вимоги підтримав, надав поясненні, аналогічні змісту позовної заяви. Крім того, звернув увагу суду, що Позивач та [PERSON] проживали разом приблизно з 1999 року у батьків Позивача, а з 2004 у квартирі, яка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності, вважали себе сім`єю. Оскільки встановлення факту спільного проживання Позивача та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад 5 років надасть Позивачу статус спадкоємця четвертої черги, він зможе реалізувати свої права як спадкоємця на зміну черговості одержання прав на спадкування шляхом укладення відповідного договору з Відповідачем як іншим спадкоємцем, або у судовому порядку. Також представник Позивача повідомив суд, що на даний час розгляд питання про видачу Відповідачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] нотаріусом зупинено до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. Крім Відповідача, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Представник Відповідача адвокат Кравченко В.В. проти задоволення позову заперечив, вказавши, що Позивачем у позовній заяві не правильно визначено предмет та підставу позову, відсутня позовна вимога щодо вирішення спору по суті, не залучено до участі у справі як заінтересовану особу - нотаріуса, не витребувано спадкову справу, не встановлено повне коло спадкоємців. Також представник Відповідача вказав на відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема в частині спільного проживання, ведення спільного побуту та бюджету, спільних витрат, виникнення взаємних прав та обов`язків між Позивачем та [PERSON] притаманних подружжю. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.07.2024 (а.с. 27). Згідно з Договором-замовленням № 2960 від 29.07.2024 на підготовку тіла до поховання (а.с. 7), Договором-замовленням на організацію та проведення поховання № 3446 від 29.07.2024 (а.с. 10) та свідоцтвом про поховання № 56-77 від 29.07.2024 (а.с. 26) 29 липня 2024 Позивачем було здійснено поховання [PERSON] . Копіями накладних КП «Спецкомбінат КПО» № 3383, № 3384, фіскальних чеків та квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 30.07.2024 (а.с. 7 зворот - 10 зворот) Позивач здійснив оплату наданих Комунальним підприємством послуг, згідно з вищезазначеними договорами. За життя [PERSON] набула право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 19,19 зворот). Позивач вказує, що з липня 2004 року він почав спільно проживати із [PERSON] у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] . Також свідками підтверджується той факт, що за час спільного проживання та до самої смерті [PERSON] вона та Позивач фактично проживали як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, витрачали спільні кошти на утримання житла, придбавали майно та продукти харчування в інтересах сім`ї, разом проводили дозвілля, несли взаємні права та обов`язки. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що з 1986 року вона проживала в одному будинку із [PERSON] . Позивач почав проживати разом із [PERSON] у її квартирі приблизно з 2000 року. З ними також жили батьки [PERSON] . Її батько помер близько 10 назад, а мати прожила ще близько 6 років і теж померла, після чого у квартирі залишилися проживати Позивач та [PERSON] . Свідок вказує, що вважала Позивача та [PERSON] подружжям, мала з ними дружні відносини, часто бувала в гостях, на спільних святкуваннях разом з родичами та друзями Позивача та [PERSON] . Що вони проживають у цивільному шлюбі свідок не знала. Також свідок вказала, що [PERSON] та Позивач з часу його заселення до квартири по [ADDRESS] не розлучалися, між були гарні стосунки, вони спільно вели домашні справи, закуповували меблі. Після смерті батьків [PERSON] вона та Позивач спільно робили ремонт у квартирі, зокрема замінили вікна, переклеїли шпалери тощо. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживала в одному будинку з Позивачем та [PERSON] . Також вона з 2000 року працювала на одній роботі з позивачем і він вже на той час співмешкав із [PERSON] . Приблизно з 2002 - 2003 року вони почали спільно проживати у квартирі по [ADDRESS] . Відносини між Позивачем та [PERSON] були дуже добрими. Свідок не здогадувалася, що вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, вважала їх подружжям, оскільки поводили вони себе як чоловік і дружина. Також свідок вказала, що систематично зустрічала Позивача та [PERSON] разом за місцем проживання, зокрема, у магазині неподалік їхнього будинку, де вони спільно купляли продукти харчування. Факт існування між Позивачем та [PERSON] відносин, притаманних для відносин подружжя, зокрема спільного дозвілля в колі рідних та знайомих, підтверджується спільними фотознімками за різні періоди часу (а.с. 28-38 зворот), які досліджені в судовому засіданні. Копіями квитанцій про проведення операцій через мобільний банкінг АТ «Державний ощадний банк України» від 23.10.2024, 25.11.2024, 30.01.2025 підтверджується факт оплати Позивачем комунальних послуг, які нараховувалися по квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12,15), що свідчить про фактичне користування Позивачем та утримання ним квартири після смерті [PERSON] . Позивач та [PERSON] спільно придбавали побутову техніку, меблі у квартиру та проводили ремонт квартири, що підтверджується наданими Позивачем до суду копіями товарних та фіскальних чеків, рахунків - фактур, накладних, актом приймання-передачі наданих послуг із зазначенням прізвища Позивача (а.с. 39-42 зворот). Згідно з довідкою від 25.10.2024 року №356/01-16 приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора Олександра Володимировича (а.с. 6 зворот) 25 жовтня 2024 року Позивач звернувся до вищевказаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. У довідці зазначається, що відповідно до ст. 1246 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і указаний юридичний факт може бути встановлено виключно у судовому порядку. Згідно із ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 74 Сімейного Кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Суд відхиляє доводи сторони Відповідача в частині тверджень про недоведеність факту проживання Позивача та [PERSON] як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу понад 5 років. Сторона Відповідача, стверджуючи про недоведеність наявними у матеріалах справи доказами фактів спільного проживання, ведення спільного господарства та бюджету, взаємних прав і обов`язків у відносинах Позивача та [PERSON] , зі своєї сторони конкретних відомостей на спростування таких доводів не вказує. При цьому Відповідач є близькою родичкою померлої [PERSON] , присутня на родинних фотознімках разом із [PERSON] та Позивачем, а тому мала бути обізнана про дійсний характер їхніх взаємовідносин і володіти інформацією на спростування тверджень Позивача. Натомість жодних доказів суду на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог сторона Відповідача не надала, клопотань про їх витребування судом, про виклик свідків, тощо не заявляла. У суду відсутні підстави ставити під сумнів правдивість та об`єктивність показань свідків. Їхні пояснення є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджують, що Позивач та [PERSON] протягом тривалого часу (понад 20 років) проживали спільно, а характер їхніх взаємовідносин давав підстави свідкам вважати їх чоловіком та дружиною. Досліджені в судовому засіданні фотознімки вказують на тривалість стосунків Позивача та [PERSON] , оскільки зроблені у різні періоди часу. Їхня достовірність та зображення на них саме Позивача та [PERSON] . Відповідачем не заперечується. Документи щодо оплати Позивачем комунальних послуг по квартирі по [ADDRESS] , хоча й стосуються періоду після смерті [PERSON] , проте підтверджують фактичне відкрите користування Позивача квартирою померлої. Згідно зі ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Здійснення поховання [PERSON] саме Позивачем за наявності у померлої близького родича є свідченням близьких стосунків Позивача та [PERSON] , притаманних для подружжя. Визнаючи подані Позивачем докази достатніми та достовірними, суд надає їм оцінку в сукупності та взаємозв`язку,

Outcome: dismissed