Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

09.12.2024 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів стягуваних на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22.10.2019 року та стягнути з [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5500,00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) від дня подання позову та щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] від сумісного проживання мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22.10.2019 р. по справі №363/2160/19, було вирішено збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на утримання спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2 500,00 грн. від дня подачі позову, а саме з 24.05.2019 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день дитина є малолітньою, проживає разом з позивачем та повністю утримується позивачем, відповідач додатково не надає грошової чи матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. На даний час матеріальне становище позивача щоразу погіршується у зв`язку з обставинами останніх років, таких як введення карантину в Україні, потім повномаштабне вторгнення РФ в Україну та введення воєнного стану в Україні. Крім зазначених обставин, також зростають продукти харчування, побутові речі, комунальні та інші послуги, технічно-матеріальна база для навчання в умовах воєнного стану та відключення електроенергії. Окрім цього, дитина займається у Вишгородському міському центрі художньо естетичної творчості учнівської молоді «Джерело» вокального мистецтва у вокальній студії «Helen Solo», зарахована до Вишгородського ліцею Сузіря Вишгородської міської ради, також потребує значного лікування у період хвороби, дитина проходить не меньше 2 разів на рік обстеження у КДП НДСЛ «Охматдит» м. Київ, у офтальмолога та апаратне лікування очей, обстеження ендокринолога, стоматолога та інших спеціалістів. З часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів минуло не меньше п`яти років, і є очевидним, що за цей час витрати зросли не меньше як у два рази, тому значним чином коштів не вистачає на повноцінне забезпечення гармонійного розвитку дитини, її виховання, утримання та проживання. Також величезний вплив на матеріальний стан позивача, фізичний, морально-психологічний стан позивача та дитини впливає війна, постійні повітряні тривоги, відключення світла та інші фактори. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.01.2025 року по справі було відкрито провадження правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.05.2025 року витребувано інформацію з Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про те, чи перетинав кордон: [PERSON] починаючи з 01.01.2020 року по теперішній час із зазначенням дати виїзду за межі території України та заїзду. 02.06.2025 року засобами поштового зв`язку на адресу суду на виконання вимог вищезазначеної ухвали надійшов лист № 19/43748-25-Вих. від 27.05.2025, з якого вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] в період з 01.01.2020 по 27.05.2025 в Базі даних не виявлено. Позивач у судове засідання не з`явилася, 27.06.2025 року через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 27.06.2025 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У\~ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраціної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 26.02.2014 р., актовий запис № 69 (а.с. 15). 04.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраціної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 04.06.2014 р., актовий запис № 90 (а.с. 14). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.07.2016 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16). 25.10.2016 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист по справ № 363/1879/16 ц, згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.05.2016 року (а.с. 18-19). 28.11.2019 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист по справ № 363/2160/19, згідно якого збільшено розмір аліментів стягнених на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.09.2016 року та стягнути з [PERSON] на утримання спільної неповнолітньої дитини\~ [PERSON] , аліменти у розмірі 2500,00 грн. від дня подачі позову, а саме з 24.05.2019 року, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с. 20-21). Матеріали справи містять також довідки Вишгородського ліцею «Сузір`я» Вишгородської міської ради № 02-23/474 від 02.12.2024 р. (а.с. 24), Вишгородського міського центру художньої-естетичної творчості учнівської молоді «Джерело» від 29.11.2024 р. № 49 (а.с. 25), виписки та консультативні висновки з лікарень (а.с. 26-41), акт надання послуг (а.с. 42), квитанції про оплату (а.с. 43-30). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Cт. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СКУкраїни зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Звертаючись до\~суду з\~відповідним позовом,\~позивач посилається\~на те,\~щодитина є малолітньою, проживає разом з Позивачем та повністю утримується нею, Відповідач додатково не надає грошової чи матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, матеріальне становище Позивача погіршується, з часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів минуло не меньше п`яти років, і за цей час витрати зросли. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, враховуючи вік доньки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що розмір стягуваних аліментів є явно недостатній для забезпечення найбільш необхідних потреб доньки сторін, у зв`язку з чим цей розмір слід збільшити до 5 500 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути 1211,20 гривень судового збору на користь держави. \~ \~ \~ \~ Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили

Outcome: approved