Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №24.07.2024-100002625 від 25 липня 2024 року в розмірі 74400,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 25\~липня 2024\~року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №24.07.2024-100002625 шляхом підписання цифровим електронним підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною договору. Відповідачем під час укладення вищевказаного кредитного договору пройдено ідентифікацію, шляхом використання системи BankID Національного банку. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 24000,00 грн зі строком користування на 140 днів. Процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Денна процентна\~ставка -\~це загальні\~витрати за\~споживчим кредитом\~за кожний\~день користування\~кредитом протягом\~всього строку,\~на який\~надається кредит,\~виражені у\~процентах від\~загального розміру\~виданого кредиту.\~Розрахунок денної\~процентної ставки:\~0,\~87%\~=\~(29345,\~69/\~24000)/140\~х 100%.\~Комісія,\~пов`язана з\~наданням кредиту\~становить 20%\~від суми\~кредиту та\~дорівнює 4800,00\~грн. Неустойка 240, 00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживичй центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, шляхом перерахування коштів відповідачу. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що станом на 11 грудня 2024 року становить 74400,00 грн, з яких: 24000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 33600,00 грн проценти, 4800,00 грн комісія, 12000,00 неустойка. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №24.07.2024-100002625 від 25 липня 2024 року в розмірі 74400, 00 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов. Відповідач правом\~подання відзиву на позовну заяву не скористався. Однак на адресу суду направив заяву про те, що він з 2013 року є військовослужбовцем ЗСУ, учасником бойових дій, а тому має право на пільги, передбачені ст. 15 Закону України «Про соціальний правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2025 року витребувано в ТОВ «Споживчий центр» докази (інформацію) в підтвердження повідомлення [PERSON] про його статус військовослужбовця Збройних Сил України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 25 липня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №24.07.2004-100002625 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. З вищевказаної пропозиції слідує, що за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту та сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит та дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.3.1-3.3.8 пропозиції). Відповідно до п. 4.1, 4.3 - 4.4, 6.1 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перераховується на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74ХХ-ХХХХ-4135. Днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за\~користування нараховуються\~та обліковуються\~кредитодавцем щоденно.\~Комісія нараховується\~кредитором та\~обліковується в\~день видачі\~кредиту. Позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечить чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно п. 8.2 пропозиції, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Відповідно до умов заявки, сума кредиту становить 24000,00 грн, строк, на який надається кредит, - 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 11 грудня 2024 року, процентна ставка - 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту та її розрахунок: 0,87% = (29345, 69/ 24000)/140 х 100%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 4800,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні та нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Умовами заявки встановлений графік платежів та сторони погодилися, що при отриманні платежу позичальника у розмірі, меншому чергового платежу, раніше дати чергового платежу належним строком (терміном) для сплати нарахованих на цей день процентів та комісії є день отримання такого платежу. Відповідно до п.10-14 заявки в день укладення даного договору позичальнику відкривається кредитна лінія, яка реалізується наступним чином: сума кредиту, яка визначена у розділі І даного договору, є одночасно і 1-им Траншем, з якого складається сума кредиту, яка надається відповідно до умов даного договору. Черговий транш (частина суми кредиту) надається кредитодавцем позичальнику відповідно до укладеного сторонами додаткового договору. Сума кредиту складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й Транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 7910, 05 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 53345, 69 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 29345,69 грн. Неустойка складає 240,00 грн, що нараховується на кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Аналогічна інформація щодо істотних умов договору містяться і у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №24.07.2024-100002625 (кредитна лінія). Матеріали справи також містять інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] , яке містить контактні телефони позичальника, інформацію про місце роботи позичальника та повідомлення про кримінальну відповідальність. Вищевказані документи підписанні відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля Е637. Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться і в Паспорті споживчого кредиту, підписавши який одноразовим ідентифікатором А 637, [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданими, виходячи із обраних Позичальником умов кредитування. Сукупність вказаних доказів підтверджує, що між позивачем та відповідачем 25 липня 2024 року був укладений кредитний договір (оферти) №24.07.2024-100002625 та сторони погодили всі істотні умови договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором №24.07.2024-100002625\~від 25\~липня 2024\~року виконало в повному обсязі, шляхом перерахунку коштів на банківську картку [PERSON] , яка зазначена останнім у заявці, що підтверджується квитанцією із системи «LiqPay», який є платіжним сервісом АТ КБ «Приватбанк» від 25 липня 2024 року, з призначенням платежу «видача за договором кредиту №24.07.2024-100002625», (а.сс.11). Позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує. З довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №24.07.2024-100002625\~від 25\~липня 2024\~року відносно позичальника [PERSON] слідує, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 74400,00 грн, з яких: 24000,00 грн основний борг; 33600,00 грн відсотки; 4800,00 грн комісія; 12000, 00 грн неустойка. Визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню, суд звертає увагу на положення Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Відповідний правовий висновок, висловлений Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15, від 14 травня 2021 у справі № 502/1438/18, від 24лютого 2022 у справі № 591/4698/20, від 12 травня 2022 року у справі № 336/512/18, від 18 січня 2023 у справі № 642/548/21. Вказана пільга застосовується в особливий період. Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17, вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні\~Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дійшла висновку, що за змістом наведених вище визначень, навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. На підставі\~Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого\~Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діє на даний час. Тобто особливий період триває і дотепер. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч [NUMBER] , що підтверджується довідкою в/ч [NUMBER] за формою 5 від 14 квітня 2025 року №191. З копії довідки №3590 від 30 вересня 2022 року, виданої військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України слідує, що [PERSON] , який проходив військову службу в військовій частині [NUMBER] , на посаді помічника начальника оперативного відділення штабу, приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 27 червня 2022 року по 21 вересня 2022 року (а.с.33). [PERSON] є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни\~- учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2024 року (а.с.34). При цьому, як слідує з наданих позивачем на виконання ухвали суду додаткових доказів, відповідач [PERSON] під час дії кредитного договору №24.07.2024-100002625 від 25 липня 2024 року, а саме 24 серпня 2024 року та 14 жовтня 2024 року звертався до позивача ТОВ «Споживчий Центр» із письмовими заявами про звільнення від сплати відсотків та штрафних санкцій по кредиту, посилаючись на ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їхніх сімей». До поданих заяв [PERSON] долучав: довідку з військової частини [NUMBER] від 02 серпня 2024 року № 3380 за формою 5 про його перебування на військовій службі з 26 вересня 2022 року та копію посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] , довідку з військової частини [NUMBER] від 30 вересня 2022 року № 3590 про безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) та витяг з наказу командира в/ч [NUMBER] від 26 вересня 2022 року №290 про включення до списків особового складу цієї частини [PERSON] , який прибув з в/ч [NUMBER] . Тобто відповідач повідомив позивача, що він мав статус військовослужбовця на момент укладення та протягом дії строку кредитного договору, скориставшись правом спеціального позасудового порядку застосування до нього відповідних пільг. Однак, аналогічними за змістом листами вих.№2774/зг від 09 жовтня 2024 року та вих.№3205/зг від 08 листопада 2024 року позивач відмовив у задоволенні заяви. В той же час, з наданих доказів слідує, що [PERSON] станом на дату укладення кредитного договору, протягом строку його дії та на момент розгляду даної справи є військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить військову службу в особливий період та бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), а тому суд дійшов висновку, що на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Застосування приписів п. 15 ст. 14 вказаного Закону обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Зазначений висновок висловлений Верховним Судом України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1746цс16. Суд зауважує, що за наявності позову кредитора про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Відповідний висновок щодо застосування вказаних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21. З огляду на викладені вище положення чинного законодавства та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позову в частині стягнення відсотків та пені задоволенню не підлягають. Разом з тим, відповідач має заборгованість зі сплати тіла кредиту в розмірі 24000,00 грн та 4800,00 грн комісії, вказана заборгованість не погашена, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. При цьому\~слід відмітити,\~що Законом\~України «Про споживче\~кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Так, відповідно до\~п. 4 ч.1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. В даному випадку п. 8 заявки встановлена комісія, пов`язана з наданням кредиту в розмірі 20% від суми кредиту та дорівнює 4800,00 грн. Тобто сторонами була обумовлена комісія, що відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога про її стягнення є обґрунтованою. За викладених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 28800,00 грн, з яких: 24000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 4800,00 грн комісія, а позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 937,70 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). На підставі викладеного,

Outcome: partial