Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № 196463 від 10.06.2021\~ у сумі 10\~400 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.06.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] \~ укладено кредитний договір № 196463 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 грн.; дата надання кредиту: 10.06.2021; строк кредиту 29 днів; валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка 2% в день або 730% річних. На виконання вказаного договору ТОВ «ЗАЙМЕР перерахувало\~ кредитні кошти в сумі 2000 грн. на № рахунку, що зазначений\~ відповідачем Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10\~400 грн., яка складається з: 2000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8400\~грн. прострочена заборгованість за процентами. 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 196463 від 10.06.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачкою без виконання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя\~ від 05.09.2024\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням представників відповідача адвокатів Молоткової В.В., Швайковського А.А. Крім того, судове засідання, призначене на 07.02.2025, відкладено через перебування судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» у судове засідання\~ 12.06.2025 не з`явився. Враховуючи викладене клопотання у позовній заяві про розгляд справи без виклику сторін,\~ суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача адвокат Швайковський А.А. перед початком розгляду справи заявив клопотання про відкладення судового засідання. Відповідач у судові засідання\~ особисто не з`являвся . Розглядаючи клопотання представника відповідач про відкладення судового розгляду, суд зазначає таке. Відповідно до ч.\~1 ст.\~223 ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За положеннями ч.\~2 ст.\~223 ЦПК\~України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Викладені у клопотанні представника відповідача причини для відкладення судового засідання, не відносяться до вищенаведених підстав відкладення судового розгляду, а тому клопотання задоволенню не підлягає. Суд враховує, що розгляд справи вже двічі відкладався за клопотанням представників відповідача, тому клопотання про відкладення розгляду справи втретє порушує право учасників справи на розгляд справи впродовж розумного строку та задоволенню не підлягає. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що у справі відсутні докази того, що саме відповідачка уклала кредитний договір, що кредитні кошти перераховані на її картку тощо. Крім того, зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та не відповідають складності справи. Ухвалення та проголошення судового рішення на підставі абз. 2 ч.\~1 ст.\~244 ЦПК\~України відкладено на 17.06.2025 Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши справи, суд доходить таких висновків.\~ За змістом\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами\~ст. 628 ЦК України\~встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 10.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 196463. Згідно з п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 09.07.2021. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.3. договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.4. договору). Згідно з п. 1.6 договору датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Пунктом 1.7 договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства www.cly.com.ua. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 договору). Відповідно до п. 6.7 договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. У розділі 7 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані відповідача , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса зареєстрованого місця проживання, номер телефону, адреса електронної пошти, номер рахунку, а також відмітка про те, що договір підписано відповідачем електронним підписом «CL3233». Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 196463\~ від\~ 10.06.2021 містить графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту та погоджений сторонами договору. Згідно із інформаційною довідкою № 3023/05 від 20.05.2024, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця (cly.com.ua) через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція (зазначено № транзакції), сума 2000,00 грн., дата та час проведення 10.06.2021 о 22:32:05, номер платіжної картки (вказано № картки), емітент платіжної картки PRIVAT BANK, код авторизації 608279, опис видача кредиту #1964630 (а.с. 21). Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пп. 3.1.4 п. 3.1 Договору про надання фінансового, товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором. 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» (клієнт) укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додатку № 1 до цього договору). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача, за кредитним договором від № 196463 від 10.06.2021, сума виданого кредиту 2000\~ грн., залишок по тілу кредиту 2000 грн., залишок по відсотках 8400 грн., загальна сума заборгованості 10 400 грн. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги\~ відносно відповідача за вказаним договором.\~ Згідно з приписами ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Приписами ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно виписки з особового рахунка за вказаним кредитним договором станом на 21.05.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 10\~700 грн., який складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8400 грн., пеня, штраф\~ \~ 300 грн, Заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 2000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, оскільки відповідачкою не спростовано факт отримання кредитних коштів та погашення заборгованості за кредитом. Що стосується стягнення заборгованості за процентами, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Досліджена судом виписка з особового рахунку свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення проценти включають період, який виходить за межі строку кредитування. Як видно з графіку розрахунків, який є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 189440, сторонами на строк кредитування узгоджений розмір процентів за користування кредитом 3500 грн. Отже, розмір процентів не може перевищувати вказану суму. Відомостей про те, що відповідачкою сплачувались проценти матеріали справи не містять, а отже позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1281,08 грн., з розрахунку: 5500 х 2422,40 : 10\~400. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4\~ст. 137 ЦПК України\~визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Пархомчуком С.В. на підставі договору про надання правової допомоги без номеру від 29.12.2023, який наявний в матеріалах справи. До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.Згідно з актом про отримання правової допомоги без номеру від 25.11.2024, адвокат Пархомчук С.В. надав ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 10 500,00 грн. У даному акті зазначений перелік наданих послуг та їх вартість. Відповідно до платіжної\~інструкції № 3 3322 \~позивачем сплачені грошові кошти у сумі 10 500,00 грн. адвокату Пархомчуку С.В.\~ З урахуванням позиції представника відповідача, який просив зменшити витрати на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що визначений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не в повній мірі є обґрунтованим. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, яка була сплачена адвокату за консультацію щодо судового врегулювання кредитної заборгованості між ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» та відповідачем у розмірі 2000,00 грн. та за складання позовної заяви у розмірі 5000,00 грн. Суд враховує, лише часткову обґрунтованість переліку, зазначеного в акті про отримання правових послуг від 23.09.2024. Так, у вказаному документі не конкретизовано які саме інші клопотання, заяви та процесуальні документи були ним складені у ході розгляду даної справи, за які слід сплатити 3000,00 грн. Крім того, суд констатує, що моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень, а також витрати на виготовлення копій документів та відправку поштової кореспонденції не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу 3701,92 грн, з такого розрахунку:\~ 5500 х (2000+5000) : 10\~400. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial