Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11.06.2008 року між [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») укладено кредитний договір №10/5, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 57\~000 доларів США, на строк з 11.06.2008 року по 10.06.2038 року, зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 13,8% річних. Кредит надається на придбання житлової нерухомості: трьохкімнатної квартири житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 55,0 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] . На підставі вказаного договору відповідач отримала грошові кошти в сумі 57\~000 доларів США. Виконання зобов`язання забезпечено іпотекою трикімнатної квартири [ADDRESS] , на умовах договору іпотеки без оформлення заставної 11.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М., за реєстровим №2920, предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності. 11.06.2008 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек внесення запису про обтяження позивачем предмету іпотеки, згідно Витягу про реєстрації в Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.06.2008 року №19085744 та Витягу про реєстрації у Державному реєстрі іпотек від 11.06.2008 року №19085901.22.12.2010 року рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона №2-1994/10 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 67078,03 доларів США (що еквівалентно 530\~587,24 грн.) та 30\~760,69 грн., з яких сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню 52707 доларів США (що еквівалентно 416\~912,37 грн.), прострочена заборгованість по кредиту 3180, 00 доларів США, що еквівалентно 25\~153,80 грн., сума заборгованості по відсоткам 11\~191,03 доларів США (що еквівалентно 88521,07 грн.), сума пені по простроченим відсоткам - 21\~168,17 грн, сума по простроченій заборгованості по кредиту 7772,52 грн. На підставі вказаного рішення суду, позивачу видано виконавчий лист, який неодноразово пред`являвся до виконання, але на даний час рішення суду не виконано, борг в повному обсязі не сплачено. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, нарахованої за ч.2 ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 22.12.2010 року по справі №2-1994/10 станом на 18.02.2021 року в розмірі 176\~240,50 грн., з яких: сума 3% річних, нарахованих за період з 19.02.2018 року по 18.02.2021 року 170\~850, 06 грн.; сума індексу інфляції, нарахованої за період з 19.02.2018 року по 18.02.2021 року - 5\~390,44 грн. Крім цього,\~представник позивача\~просить звернути\~стягнення на\~предмет іпотеки\~ трикімнатну\~квартиру [ADDRESS] ,\~що належить\~на праві\~власності \~ [PERSON] ,\~в рахунок\~погашення заборгованості\~перед ПАТ\~АБ «Укргазбанк»,\~яка станом\~на 18.02.2021\~року \~складає 66\~980,84\~ доларів\~США та\~205\~81,19\~грн.,\~з яких:\~заборгованість по\~кредиту в\~розмірі \~55887\~доларів США,\~заборгованість по\~процентам в\~розмірі \~11\~093,\~84\~доларів США,\~заборгованість по\~пені за\~несвоєчасну сплату\~кредиту в\~розмірі 7772,52\~грн.;\~заборгованість по\~пені за\~несвоєчасну сплату\~нарахованих процентів\~за користування\~кредитом \~у розмірі\~21168,17\~грн.,\~ сума\~3%\~річних,\~нарахованих за\~період з\~19.02.2018\~року по\~18.02.2021\~року в\~порядку ч.2\~ст.625\~ЦК України\~за несвоєчасне\~виконання рішення\~Комсомольського районного\~суду м.Херсона\~від 22.12.2010\~року \~по справі\~№2-1994/10\~ 170\~850,06\~грн.;\~ сума\~індексу інфляції,\~нарахованої за\~період з\~ 19.02.2018\~року по\~18.02.2021\~року в\~порядку ч.2\~ст.625\~ЦК України\~за несвоєчасне\~виконання рішення\~Комсомольського районного\~суду м.Херсона\~від 22.12.2010\~року \~по справі\~№2-1994/10\~ 5390,44\~грн., шляхом її реалізації на електронних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», за ціною встановленою суб`єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 02.02.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі їх участі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву, у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом\~встановлено,\~що \~\~11.06.2008\~року між\~відкритим \~ВАТ АБ\~«Укргазбанк»( правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») укладено кредитний договір №10/5, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 57\~000 доларів США, на строк з 11.06.2008 року по 10.06.2038 року, зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 13,8% річних. Кредит надається на придбання житлової нерухомості: трьохкімнатної квартири житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 55,0 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] . (п.1.5 Договору). Згідно п.2.1. Договору згідно договору іпотеки №б/н від 11.06.2008 року, укладеного між банком та [PERSON] одночасно з цим договором, в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором банк приймає в іпотеку нерухомість, яка зазначена в п.1.5 цього Договору. Позичальник зобов`язується сплатити відсотки за ставкою, встановленою п.1.1. Договору між моментом отримання кредиту та моментом його повернення, з врахуванням п.3.3.4 та п.4.1. цього Договору. Виконання позичальником\~зобов`язань\~за цим\~договором забезпечується\~нотаріально посвідченим\~Іпотечним договором,\~укладеним між\~ВАТ АБ\~« Укргазбанк»,\~як іпотекодержателем,\~та [PERSON] ,\~як іпотекодавцем,\~предметом якого\~є квартира\~розташована за\~адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.06.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М., за реєстровим №2911. За взаємною згодою сторони Іпотечного договору погодили, що заставна вартість предметів іпотеки становить 311\~000 грн. Право звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення своїх вимог виникає в Іпотекодержателя в разі, якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому поверненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій, комісій або інших платежів у встановлені кредитним договором строки; якщо у 2-денний строк після загибелі , пошкодження чи втрати предмета іпотеки іпотекодавець не здійснить його заміну у відповідності до п.3,3.3. цього Договору; порушення іпотекодавцем обов`язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимог іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором; якщо інша ніж іпотекодержатель, особа набула право стягнення на предмет іпотеки. (п.6.1 Договору) Згідно 6.3. Договору звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 22.12.2010 №2-1994/10 з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №10/05 від 11.06.2008 року в розмірі 67078,03 доларів США (що еквівалентно 530 587,24 грн.) та 30760,69 грн., з яких з яких сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню 52707 доларів США (що еквівалентно 416\~912,37 грн.), прострочена заборгованість по кредиту 3180, 00 доларів США, що еквівалентно 25\~153,80 грн., сума заборгованості по відсоткам 11\~191,03 доларів США (що еквівалентно 88521,07 грн.), сума пені по простроченим відсоткам - 21\~168,17 грн, сума по простроченій заборгованості по кредиту 7772,52 грн. 11.11.2020 року постановою приватного виконавця Пирожком Є.В. відкрито виконавче провадження №63583171 на підставі виконавчого листа №2-1994/2020, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ « Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в №10/05 від 11.06.2008 року в сумі 67078,03 доларів США та 30760,69 грн. З матеріалів\~справи встановлено,\~що виконавчий\~лист №2-1994,\~виданий Комсомольським\~районним судом\~м.Херсона\~01.06.2011\~року,\~на підставі\~рішення суду,\~неодноразово пред`являвся\~до виконання,\~але на\~даний час\~рішення Комсомольського районного суду №2-1994/10 не виконано. Згідно Витягу Інформації про виконавче провадження від 02.05.2025 року виконавче провадження №63583171, відкритого на підставі виконавчого листа від 01.06.2011 року №2-1994/200, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №10//05 від 11.06.2008 року в сумі 67078,03 доларів США відкрито. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона в силу ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 525, 526ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України також визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, кредитний договір №10/5, укладений між позивачем та відповідачем 11.06.2008 року забезпечений нотаріально посвідченим іпотечним договором, предметом якого є квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом; Відповідно до статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки), закріплене в статті 590 ЦК України, передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України "Про іпотеку", згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Оскільки [PERSON] основне зобов`язання з повернення кредитних коштів (тіла кредиту та процентів за користування кредитом) не виконано, позивач має право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами іпотечного договору згідно з чинним законодавством. Згідно постанови Великої палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611ЦК України та змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного або іпотечного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цьогоЗакону. Згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану"у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку "доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону". Беручи до уваги, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Спеціальним законом лише запроваджено зупинення виконання цих правил на певний період. Передбачається, що у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. (Аналогічна позиція викладена постанові Верховного суду від 22 червня 2022 року (справа №296/7213/15, провадження N 61-10125св21)) Що стосується вимоги представника позивача про стягнення суми 3% річних та суми індексу інфляції, суд виходить з наступного. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні\~\~положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за\~\~змістом\~\~наведеної\~\~норми\~\~закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (Аналогічні позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду\~від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), Правовий аналіз положень статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу,\~за увесь час прострочення. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача та наявність правових підстав для їх задоволення. З огляду\~на викладене\~вище,\~розглядаючи справу\~в межах\~заявлених позивачем\~позовних вимог\~та на\~підставі доказів,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~суд дійшоввисновку про задоволення позову. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 5125,26 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved