Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

04 грудня 2024 року позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: державний нотаріус Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Руденко Надія Петрівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. За змістом заявлених позовних вимог стверджується, що з жовтня 2011 року позивачка та [PERSON] , [INFO] , проживали разом однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство. Шлюб офіційно не реєстрували в органах РАЦС, оскільки почали разом проживати у дорослому віці та вважали, що у цьому не було потреби. З 2011 року по 30.09 2023 року (по день смерті [PERSON] ) проживали спільно за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство, разом робили ремонт в будинку, обробляли земельну ділянку. За час спільного проживання та до самої смерті позивачка з [PERSON] були справжньою сім`єю, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Коли [PERSON] помер, позивачка поховала його за власні кошти, інших осіб, які виявили б бажання його поховати, не було. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок із земельною ділянкою в [ADDRESS] та на квартиру в [ADDRESS] . Маючи намір прийняти спадщину на вищевказане майно, позивачка звернулася до Першої фастівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не надано документу, який би підтверджував її належність до спадкоємців та рекомендовано звернутися до суду. 26.08.2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення, яким встановив юридичний факт проживання [PERSON] , і [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з 2011 по день смерті [PERSON] ( [INFO] ). Рішення суду набрало законної сили 25.09.2024 року. Після отримання вищевказаного рішення позивачка знову звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було усно повідомлено, що позивачці необхідно звернутися з вищевказаною заявою до Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори, оскільки спадкова справа направлена туди за належністю. Після звернення до Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки вона у встановлений законом строк спадщину не прийняла. Позивачка зазначає, що визначений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки спадкова справа була передана до Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори 10.04.2024 року, вже після її звернення до Першої Фастівської нотаріальної контори із заявою про оформлення права на спадщину 15.11.2023 року та після звернення позивачки до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання з покійним однією сім`єю. Тому, позивачка вважає, що строк звернення до нотаріальної контори пропущений з незалежних від неї причин. Позивачка вважає, що де-факто, цей строк не пропустила, але, де-юре, існують підстави для визнання поважною причини пропуску цього суду та надання додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка змушена звернути до суду із даним позовом. На підставі зазначеного, позивачка просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 12 грудня 2024 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вищевказану справу направлено за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. 13 січня 2025 року за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана на розгляд головуючому судді Самусі В.О. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. За ініціативою суду були витребувані у державного нотаріуса Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Руденко Н.П. завірені копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . На виконання запиту суду щодо витребування доказів, державний нотаріус Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Руденко Н.П. направила на до Фастівського міськрайонного суду копії матеріалів спадкової справи № 125/2024, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2025 року задоволено заяву позивачки та залучено до участі у вище вказаній справі, як співвідповідача, [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду до суті. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представниця відповідача [PERSON] , адвокат Будова Наталія Миколаївна, заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила в задоволенні позову відмовити. Підтримала доводи, викладені в додаткових пояснення у справі від 21 травня 2025 року. Представник Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а. с. 108). Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Руденко Н.П., в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, просила винести рішення згідно норм чинного законодавства (а. с. 109). Також адвокатом Будовою Н. М. було заявлено клопотання від 13 червня 2025 року про зупинення провадження у справі з мотивів відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/1102/24 від 26 серпня 2024 року та Постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з мотивів того, що Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2024 року набрало законної сили, виконання рішення не зупинено касаційним судом, а відкриття касаційного провадження за скаргою [PERSON] не перешкоджає розгляду цієї справи по суті судом першої інстанції. При цьому, судом роз`яснено, що у випадку подальшого скасування чи зміни Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2024 року, за наявності для того підстав, рішення суду в цій цивільній справі може бути переглянутим за ново виявленими обставинами. Після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів статті 244 ЦК України, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 24 червня 2025 рок до 16 години 00 хвилин. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03 жовтня 2023 року Ковалівською сільською радою, серія [NUMBER] (а. с.15). Позивачка звернулась до Першої фастівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Першої фастівської державної нотаріальної контори, вихідний № 899/02-32 від 15 листопада 2023 року, відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Підстави для відмови заявниця не є спадкоємицею ні за законом, ні за заповітом (а. с. 17). Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/1102/24 від 26 серпня 2024 року, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, задоволено заяву [PERSON] та встановлено юридичний факт проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 2011 року до дня смерті [PERSON] , [INFO] (а. с. 11-14, зворот, а. с. 112-117, зворот). 22 жовтня 2024 року [PERSON] вже повторно звернулась із заявою з приводу оформлення спадкових прав на майно, що лишилось після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори від 22 жовтня 2024 року відмовлено позивачці в оформленні спадкових прав на майно, яке залишились після смерті [PERSON] (а. с. 78). Причина відмови не прийняття спадкоємицею спадщину у встановлений законом строк. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин та існують достатні підстави для встановлення додатково строку для подання прийняття спадщини. Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що до спірних правовідносин учасників судового розгляду підлягають застосуванню наступні правові норми. Так, згідно частини 1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини\~1\~статті 1217\~ЦК України,спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно приписів частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно приписів частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно приписів частини 1, 2 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно приписів частини 1 статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно приписів частини 1 статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно приписів частини 3 цієї статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно приписів частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно приписів частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно приписів частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно приписів частини 5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Також, суд вважає, що для вирішенню спору по суті необхідним є застосування роз`яснень, викладених в Постанові ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Зокрема, згідно роз`яснень, викладених в пункті 21 цієї постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 5.1 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно пункту 24 наведеної вище Постанови ВСУ, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Зміст наведених правових норм та роз`яснень свідчить про те, що спадкоємці за законом та заповітом можуть прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Конструкція правової норми, передбаченої частиною 3 статті 1268 ЦК України, встановлює своєрідну презумпцію, згідно якої, спадкоємець, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] , більше 5 років постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, є спадкоємцем четвертої черги за законом та у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від прийняття спадщини. Обставини щодо спільного проживання позивачки та спадкодавця встановлені Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2024 року, яке набрало законної сили та, відповідно, не підлягають доказуванню. Отже, суд констатує, що позивачка вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому, додатковий строк для прийняття спадщини встановлюється для спадкоємців, які не прийняли спадщину і не може бути встановленим для [PERSON] , як спадкоємиці за законом, що прийняла спадщину за правилами, передбаченими частиною 3 статті 1268 ЦК України. За таких обставин, враховуючи той факт, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не потребується і такий спосіб захисту права в контексті спірних правовідносин сторін спору не може бути визнаний ефективним. Крім того, суд акцентує увагу, що спільне проживання позивачки, як спадкоємиці, та [PERSON] не виключало можливості позивачці скористатися і іншим способом для прийняття спадщини зокрема, подати заяву про прийняття спадщини за правилами частини 1 статті 1269 ЦК України. При цьому, як слідує з матеріалів справи, така заява була подана позивачкою у строки, передбачені статтею 1220 ЦК України, про що свідчить дата винесення постанови державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 15 листопада 2023 року (а. с. 17). У суду відсутні підстави ставити під сумнів факт подання такої заяви позивачкою та факт винесення наведеної вище постанови державного нотаріуса про відмову у прийнятті заяви. Далі, згідно приписів статті 13 ЦПК України, суд, зробивши висновок про те, що позивачка, як спадкоємець четвертої черги за законом, прийняла спадщину, не вирішує питання щодо пріоритетності спадкоємців на отримання спадщини та щодо обсягу спадкового майна, обмежуючись лише констатацією факту прийняття позивачкою спадщини і, як наслідок, відсутності потреби у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed