Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ «Газорозподільні мережі України» - Каліщук В.П., звернувся до суду з позовною заявою поданою через «Електронний суд» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Волинською філією ТОВ "Газорозподільні мережі України". Зазначає, що фактом приєднання відповідачки до умов договору розподілу природного газу та визнання своїх зобов`язань перед надавачем послуг є фактичне споживання нею природного газу, що підтверджується даними із довідки про фінансовий стан споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , фотофіксацією показів лічильника газу №6788370, даними із програми, де фіксуються покази ЗВТ (додаються). Такі дії зі сторони відповідача свідчать про прийняття нею пропозиції щодо укладення договору (ч.2 ст.642 ЦК України) та визнання своїх зобов`язань перед надавачем послуг з розподілу природного газу, яким є позивач. За період з 01.10.2021 по 30.09.2022 [PERSON] , було розподілено природний газ в кількості 1790,41 м3, а за період з 01.10.2022 по 30.09.2023 в кількості 2\~557,32 м3. Таким чином, оскільки відповідач не виконала зобов`язання за умовами Типового договору розподілу природного газу не провела розрахунок за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі, строки та порядку, визначеними цим договором, у даного споживача виникла заборгованість за період з грудня 2023 року по лютий 2025 року включно в сумі 5709,00 грн. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Волинської філії заборгованість за послуги розподілу природного газу в сумі 5709,00 грн, а також стягнути судові витрати у справі. 11 квітня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 16 червня 2025 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. 16 червня 2025 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача ТОВ «Газорозподільні мережі», адвоката Каліщука А.П., про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7\~ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи. Суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2023 №2224 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 №1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ "Газорозподільні мережі України" діяльності з розподілу природного газу» розширено територію господарської діяльності ТОВ "Газорозподільні мережі України" на всій території Волинської області, що надає право ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Волинської філії ТОВ «ГРМУ» надавати послуги з розподілу природного газу на території Волинської області. Відповідно до п. 3 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824 (далі у тексті рішення також\~Кодекс ГРМ) дія цього\~Кодексу\~поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів). Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498\~(далі у тексті рішення також\~Типовий договір розподілу природного газу). Дана\~постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829. Відповідно до умов п.1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу цей Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення)природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газ у до об`єкті в споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу»\~і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України\~на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2(для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт користування (споживання) [PERSON] , природним газом та сплати за газ коштів підтверджується даними з довідки про фінансовий стан споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , фотофіксацією показів лічильника газу №6788370. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що [PERSON] , шляхом споживання природного газу приєдналась до умов Типового договору розподілу природного газу. На підставі наведених встановлених фактичних обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку, що Кодекс ГРМ та Типовий договір розподілу природного газу, які є нормативно-правовими актами, регулюють спірні правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, а доводи представника відповідача суд відхиляє з наведених мотивів як безпідставні. Відповідно до п.2.1. Типового договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року (п.1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ). Споживання природного газу відповідачкою [PERSON] , за користування послугами із доставки (розподілу) природного газу підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача та розрахунком суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед ВФ ТОВ «ГРМУ». За період з 01.10.2021 по 30.09.2022 [PERSON] , було розподілено природний газ в кількості 1790,41 м3, а за період з 01.10.2022 по 30.09.2023 в кількості 2\~557,32 м3. Відповідно до постанови НКРЕКП №1944 від 30.12.2022 тариф на послуги з розподілу природного газу встановлений (Волинська філія) у сумі 1,57 грн за 1 м.куб. на місяць без ПДВ. З урахуванням ПДВ вартість послуг з розподілу природного газу склала 1,884 грн за 1м.куб. З урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п.6.1 та 6.2 Типового договору розподілу для відповідача була розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодам: за грудень 2023 року 202,06 грн; з січня 2024 по грудень 2024 року -\~250, 39 грн; з січня 2025 по лютий 2025 250, 91 грн., в місяць. Загальна заборгованість [PERSON] ,за послуги розподілу природного газу складає за період 01.12.2023 по 28.02.2025 становить\~3\~708, 54 грн. (а.с.13). Суд вважає вказаний розрахунок правильним, та приймає як належний, допустимий доказ підтвердження наявної заборгованості. Згідно з\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач не виконала зобов`язання за умовами Типового договору розподілу природного газу, до умов якого приєдналася, не провела розрахунок за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі, строки та порядку, визначеними цим договором, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з\~ [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" заборгованості за послуги розподілу природного газу в сумі 5709,00 грн. Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved