Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

05.11.2024 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вказана вище позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями визначено суддю для розгляду справи Дмитрюк О.В. За позовом позивачі просять скасувати заборону відчуження квартири [ADDRESS] ) № 2118288 від 23.06.2005, внесену приватним нотаріусом Сенченко В.М. Підстава обтяження договір застави 6132 від 29.11.2002. Додаткова інформація: Архівний номер 30919997ZAP22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002, № 109679-205, внутр.№ 4601CD3E2CF3432B7039 та скасувати заборону відчуження на будинок [ADDRESS] від 23.06.2005 за № 2118270 внесену реєстратором приватним нотаріусом Сенченко В.М. на підставі договору застави 6133 від 28.11.2002 посвідченого приватним нотаріусом Сенченко В.М. Архівний номер: 3091782ZAP22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002 № 109655-205, внут. № 4F01CD3E2CF35A2A6F2D. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна увійшла частина квартира [ADDRESS] ) та житловий будинок по [ADDRESS] . Позивачам видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки житлового будинку по [ADDRESS] кожній. Також, [PERSON] є спадкоємицею після смерті свого сина [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна входить частина квартири [ADDRESS] ). На дату звернення до суду [PERSON] є власницею 1/3 частки зазначеної квартири. Крім того, спадкоємицею після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка мешкає за кордоном та не виявляє бажання на подання позову про скасування обтяження з квартири для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачів стверджує, що позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену квартиру, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру наявна заборона відчуження на квартиру [ADDRESS] (архівний запис) №2118288 від 23.06.2005 внесена Приватним нотаріусом Сенченко В.М. Підстава обтяження договір застави 6132 від 29.11.2002. Додаткова інформація: Архівний номер 30919997ZАР22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002, № 109679-205, внутр.№ 4601СDЗЕ2СF3432В7039. Також,\~позивачі не\~можуть розпорядитись\~будинком [ADDRESS] \~оскільки в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру наявна заборона відчуження від 23.06.2005 за № 2118270 внесена реєстратором Приватним нотаріусом Сенченко В.М. на підставі договору застави 6133 від 28.11.2002 посвідченого приватним нотаріусом Сенченко В.М. Архівний номер: 3091782ZАР22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002 №109655-205, внут. №4F01СD3E2СF35А2А6F2D). \~ \~ \~ \~ Cторонами договорів застави, які стали підставою для внесення заборони відчуження на вказане майно були Олександрійська філія АКБ «Національний кредит» в м.Запоріжжя, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 28.08.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 159 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит» та делеговано повноваження ліквідатору банка. На день подачі позовної заяви у Державному реєстрі банків міститься відомості про те, що ПАТ «Банк Національний кредит» знаходиться у стадії ліквідації. Правонаступників банку не має. 01.03.2010 Національний банк України вніс до державного реєстру банків запис про закриття Олександрівської філії АКТБ «Національний кредит» в м. Запоріжжя шляхом її реорганізації у Запорізьке відділення ПАТ «Банк Національний кредит». 07.09.2015 Національний банк України виключив відомості про Запорізьке відділення ПАТ «Банк Національний кредит» із державного реєстру банків. Ліквідаційна процедура ПАТ «Банк Національний кредит» здійснюється безпосередньо Фондом. Представник позивачів посилається на інформацію, отриману від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що у ліквідатора відсутні всі первинні документи банку, а також що термін зберігання справ з юридичного оформлення рахунків клієнтів за активними операціями (кредитні договори, договори застави) складає п`ять років після виконання умов договору. За даними ЄОІ у ПАТ «Банк Національний кредит» з дати запровадженням тимчасової адміністрації у Банку 2015 року відсутня будь-яка інформація про угоди та рахунки, які були відкриті на ім`я [PERSON] . У архівних справах Банку, а саме : Договорах про відступлення прав вимог з додатками за 2018- 2020 роки, документах про інвентаризацію за 2018 рік, звіті про завершення процедури ліквідації станом на 03.02.2020 та ліквідаційному балансі ПАТ «Банк Національний кредит», за період з 31.08.2015 по 31.01.2020 відсутня інформація щодо кредитного договору та договору застави [PERSON] . Представник позивача вважає, що обтяження на квартиру [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] на підставі договорів застави від 2002 року є незаконним оскільки доказів того, що на даний час є фінансові зобов`язання перед Банком у Позивачів або у померлих [PERSON] , [PERSON] немає, просить позов задовольнити. 08.11.2024 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 12.11.2024 представник позивачів направив на адресу суду уточнену позовну заяву про скасування обтяження нерухомого майна. 13.11.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правила загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 02.12.2024 до суду надійшов відзив від представника відповідача ПАТ «Банк Національний кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку, не є стороною договорів, які укладались з банком, тому є неналежним відповідачем у справі. Окремо представник відповідача вказав, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.03.2020 своїм рішенням №601 затвердила ліквідаційний баланс банку станом на 03.02.2020 та Звіт про завершення процедури ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит», тому ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. Тобто, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника. За твердженням представника відповідача ліквідаційна процедура ПАТ «Банк національний кредит» є завершеною з 16.03.2020, всі активи банку реалізовано, кошти одержані від реалізації спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи відсутні. 03.02.2025 представник позивачів направила до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору застави. В судовому засіданні 25.02.2025 представник позивачів заявила клопотання про витребування доказів, а саме, витребувати у Запорізького обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію договору застави нерухомого майна від 28.11.2002 (реєстраційний номер у реєстрі 6133 від 28.11.2002), посвідченого приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Сенченком Валерієм Михайловичем. Архівний номер: 3091782ZAP22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002 № 109655-205, внут. № 4F01CD3E2CF35A2A6F2D, будинку [ADDRESS] . Ухвалами суду від 25.02.2025 закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду; клопотання представника позивачів [PERSON] задоволено, витребувано у Запорізького обласного державного нотаріального архіву докази. 13.03.2025 на виконання ухвали суду від Запорізького обласного державного нотаріального архіву надійшли витребувані документи. 15.04.2025 на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 справу передано головуючому судді Коваленко П.Л. Ухвалою судді від 21.04.2025 справу прийнято у провадження, призначено підготовче судове засідання. 21.05.2025 ухвалою суду закрите підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду на 19.06.2025. В судове засідання, призначене на 19.06.2025 учасники справи не з`явились. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, від представника адвоката Кравченко Я.І. надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, клопотань чи заяв від них на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть від 30.01.2024 видане Олександрівським відділом ДРАЦС у м.Запоріжжі, актовий запис №324, серія [NUMBER] ). Цей факт підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, на ім`я [PERSON] та [PERSON] , виданими приватним нотаріусом Нарохою О.В. 15.08.2024 на частку житлового будинку [ADDRESS] , зареєстрованими в реєстрі за №1351 та №1352 відповідно. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер 391145929 від 15.08.2024 частина житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спальної часткової власності. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер 391152865 від 15.08.2024 частина житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спальної часткової власності. У відповідності до довідки №375/02-14 від 09.08.2024, виданої приватним нотаріусом Нарохою О.В., - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть від 08.08.2016 видане Запорізьким міським відділом ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №5538, серія [NUMBER] ). До складу спадкового майна входить частина квартири [ADDRESS] ). Представником позивачів суду надана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інф.довідки: 380439765), з якої встановлено, що в реєстрі наявна заборона відчуження на квартиру [ADDRESS] (архівний запис) №2118288 від 23.06.2005 внесена Приватним нотаріусом Сенченко В.М. Підстава обтяження договір застави 6132 від 29.11.2002. Додаткова інформація: Архівний номер 30919997ZАР22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002, №109679-205, внутр.№ 4601СDЗЕ2СF3432В7039. Судом встановлено, що згідно з договором застави нерухомого майна (іпотеки) №_33\\01_, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М. 28.11.2002 за реєстровим №6132 заставодавці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передають у заставу заставодержателю Олександрівській філії АКБ «Національний кредит» належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] для забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у боржника [PERSON] з причин наявності позики у сумі 34000,00 грн за Кредитною угодою №52\\02 від 04.10.2002.. Також,\~відповідно до\~Інформації з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно (номер\~інф.довідки:401265801)\~від 29.10.2024\~встановлено,\~що наявна\~заборона на\~відчуження на\~будинок [ADDRESS] \~оскільки в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона відчуження від 23.06.2005 за № 2118270 внесена реєстратором Приватним нотаріусом Сенченко В.М. на підставі договору застави 6133 від 28.11.2002 посвідченого приватним нотаріусом Сенченко В.М. Архівний номер: 3091782ZАР22402, архівна дата 29.11.2002, дата виникнення 29.11.2002 № реєстра: 109655-205, внут. №4F01СD3E2СF35А2А6F2D). Судом встановлено, що згідно з договором застави нерухомого майна (іпотеки) №_34\\01_, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М. 28.11.2002 за реєстровим №6133 заставодавець [PERSON] передає у заставу заставодержателю Олександрівській філії АКБ «Національний кредит» належний йому на праві власності індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] для забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у боржника [PERSON] з причин наявності позики у сумі 34000,00 грн. за Кредитною угодою №52\\02 від 04.10.2002.. Суду надана відповідь Національного банку України про розгляд адвокатського запиту, з якої встановлено, що 01.03.2010 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків про закриття Олександрівської філії АКБ «Національний кредит» в м.Запоріжжі шляхом її реорганізації у відділення та запис про відкриття Запорізького відділення ПАТ «Банк Національний кредит» шляхом реорганізації Олександрівської філії АКБ «Національний кредит» у Запорізьке відділення ПАТ «Банк Національний кредит». 07.09.2015 Національний банк України виключив відомості про Запорізьке відділення ПАТ «Банк Національний кредит» із Державного реєстру банків. Відповідно до інформації, наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (№60-9498/24 від 17.09.2024) яка узгоджується з поясненнями, які Фонд надав суду у відзиві на позовну заяву 31 серпня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит». З 11 лютого 2020 року ліквідаційна процедура здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у нього відсутні всі первинні документи ПАТ «Банк Національний кредит». За даними Єдиної операційно-інформаційній системі Фонду у ПАТ «Банк Національний кредит» з 08.06.2015 відсутня будь-яка інформація про угоди та рахунки, які були відкриті у банку на ім`я [PERSON] . Також зазначено, що ліквідаційна процедура банку буде здійснена без правонаступництва. Як зазначив представник відповідача у відзиві, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.03.2020 своїм рішенням №601 затвердила ліквідаційний баланс банку станом на 03.02.2020 та Звіт про завершення процедури ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит», тому ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника. Отже, ліквідаційна процедура ПАТ «Банк національний кредит» є завершеною з 16.03.2020, всі активи банку реалізовано, кошти одержані від реалізації спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи відсутні. Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як визначено частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 509 та статтею 523 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац 2 частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку"). Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 164/1772/19 (провадження № 61-16002св21), належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. ПАТ «Банк Національний кредит» позбавлений можливості надати повідомлення про погашення позики (кредиту) і не може бути відповідачем у цій справі в силу завершення ліквідаційної процедури відносно нього без правонаступника. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу. Крім того, у справі відсутні відомості: про самі зобов`язання, з метою виконання яких і були накладенні вказані в позові обтяження на майно, про перебування на стадії примусового виконання будь-яких рішень щодо примусового стягнення на користь ПАТ «Банк Національний кредит», про наявність будь-якої заборгованості перед банком. Заперечення представника відповідача щодо того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним відповідачем є необґрунтованими, оскільки ліквідаційна процедура ПАТ «Банк національний кредит» є завершеною з 16.03.2020. На підставі вищевикладеного, враховуючи фактичну відсутність претензій з боку відповідача щодо Кредитної угоди №52\\02 від 04.10.2002 між Олександрівською філією АКБ «Національний кредит» в м.Запоріжжя (яка в подальшому була реорганізована у Запорізьке відділення ПАТ «Банк Національний кредит», яке в подальшому було виключено із Державного реєстру банків) та [PERSON] , яка була забезпечена іпотекою на підставі договорів застави нерухомого майна №_33\\01_ та №_34\\01_, неможливість скасування обтяження у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів про захист їх права, а відтак і про задоволення позову. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати позивачів по сплаті судового збору. На підставі статті 41 Конституції України, статей 11, 14, 321, 391, 509, 523, 546, 572, 575, 598-599 ЦК України, статей 1, 3, 17 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved