Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

До Захарівського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Затишанська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. У вказаній заяві [PERSON] зазначає, що [INFO] в с. Скинешори Фрунзівського району Одеської області померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Правда», розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що посвідчено сертифікатом серії ОД № 0197943. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги є лише вона як дочка. Оскільки [PERSON] часто хворіла та потребувала постійного стороннього догляду, починаючи з 2000 року вона почала проживати без реєстрації до дня своєї смерті разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Заявниця разом з матір`ю [PERSON] вели спільне домашнє господарство, разом несли витрати на купівлю речей, на ремонт, обслуговування будинку (купували продукти харчування, засоби гігієни, одяг, тощо). Дотримувались взаємних прав та обов`язків, підтримували відносини як сім`я. Після смерті матері заявниця провела поховання матері. Отже, на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 01 лютого 2025 року бажаючи оформити право на спадщину матері [PERSON] заявниця звернулась до Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області, однак державним нотаріусом повідомлено заявницю, що згідно поданих документів відсутні відомості про її постійне проживання (реєстрацію) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки, законом не визначено іншого порядку встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, а відтак вирішення вказаного питання належить до повноважень суду. За таких обставин, заявниця просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто до її смерті, яка настала [INFO] . Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 08 травня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів (а.с. 28-29). 13 травня 2025 року від Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області до суду надійшли витребувані докази (а.с. 39). У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Кулік М.М. вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. При цьому, заявниця пояснила, що її мати [PERSON] проживала та була зареєстрована в с. Скинешори Фрунзівського району Одеської області. Оскільки, мати важко захворіла та не могла себе обходити вона забрала її до себе додому в смт Фрунзівка. До дня своєї смерті, яка настала [INFO] її мати проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Поховання матері вона здійснила в с. Скинешори Фрунзівського району Одеської області. Представник заінтересованої особи Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дати, час і місце судового розгляду (а.с. 48, 60). Водночас, звернувся до суду із письмовою заявою, у якій обставини викладені у заяві визнав, проти її задоволення не заперечував. Просив провести судове засідання без участі представника селищної ради (а.с. 49). Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов до такого висновку. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 червня 2007 року, в с. Скинешори Фрунзівського району Одеської області [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Правда», розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Затишанської селищної ради Одеської області. Вказане право посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197943 від 20 вересня 1996 року (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що заповіт щодо свого майна [PERSON] не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги є лише заявниця [PERSON] , як її донька. Родинні відносини заявниці з померлою [PERSON] підтверджені наступними документами: - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31 липня 1965 року, відповідно до якого вона народилась [INFO] в смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області від батька Петра та матері [PERSON] (а.с. 12); - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 02 травня 2025 року № 00050965068, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого убачається що 23 листопада 1984 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 09 січня 1990 року даний шлюб розірваний (а.с. 13); - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 червня 1990 року, згідно якого 23 червня 1990 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області смт Фрунзівка і Фрунзівський район Одеської області перейменовані в смт Захарівка і Захарівський район. Згідно п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Затишанської селищної, Захарівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. 01 лютого 2025 року бажаючи оформити право на спадщину спадкодавця [PERSON] - [PERSON] звернулась до Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області. Листом державного нотаріуса Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області Романової І.С. № 79/01-16 від 01 лютого 2025 року [PERSON] повідомлено заявницю, що згідно поданих документів відсутні відомості про її постійне проживання (реєстрацію) із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 15). З довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області убачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала без реєстрації до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі на день смерті [PERSON] були зареєстровані: дочка - [PERSON] , [INFO] , зять - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] (а.с. 52). Вказана довідка видана на підставі акту від 29 січня 2025 року, складеного і підписаного депутатом Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Цуніцьким Ю. з участю жителів с-ща Захарівка [PERSON] і [PERSON] , згідно якого [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала без реєстрації до дня своєї смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку, крім [PERSON] , станом на день її смерті були зареєстровані та проживали дочка - [PERSON] та зять - [PERSON] (а.с. 16). З довідки Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 17 червня 2025 року № 02-20/666 убачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована з 05 червня 1981 року до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , за адресою: село Скинешори Фрунзівського (тепер - Роздільлянського) району Одеської області. У житловому будинку, що розташований за вказаною вище адресою, крім [PERSON] на день її смерті інших проживаючих та зареєстрованих осіб не значилось. Сама [PERSON] протягом останніх років, до дня своєї смерті, фактично не проживала за місцем прописки (а.с. 63). Відповідно до інформації Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 254/01-16 від 09 травня 2025 року, заповіт щодо майна спадкодавця [PERSON] не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття його спадщини або відмову від неї не зверталися, свідоцтва про право на спадщину їм не видавались (а.с. 39). Оцінюючи досліджені докази та визначаючи існуючі правовідносини, суд дійшов до такого висновку. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. За визначенням частини 2 і 4 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, ураховуючи наведене, суд вважає, що сукупність досліджених судом вище доказів, підтверджує факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті, яка настала [INFO] , про що свідчать фактичні обставини зазначені у довідці Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та акті депутата вказаної ради. З огляду на викладене, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати слід залишити за заявницею. На підставі викладеного та

Outcome: approved