Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить стягнути із [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у загальній сумі 63\~378,39 грн, а також стягнути додаткові витрати на її користь на утримання їхніх дітей щомісяця у сумі 2\~500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2018 року уклала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу в них з відповідачем народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31.10.2023 року в справі № 556/1600/23 шлюб між ними розірвано. Діти фактично та постійно проживають зі нею. Оскільки відповідач не утримував дітей в добровільній формі, тому в судовому порядку з нього було стягнуто аліменти. Зокрема, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.08.2022 року з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі частки від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 11.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 11.07.2022 року і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.05.2023 року було змінено розмір аліментів, які стягнуті з відповідача на утримання дочки та на її утримання. Зокрема на утримання дочки зменшено аліменти до розміру 1/6 частки заробітку відповідача, а на її утримання до 1/8 частку від його заробітку до досягнення дочкою трирічного віку. Виконання вказаного рішення суду в частині стягнення аліментів на її утримання припинено 17.08.2023 року, так як дочка [PERSON] досягла трирічного віку [INFO] . Окрім того, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2022 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 06.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Їхні діти мають проблеми зі здоров?ям, дуже часто хворіють, практично кожні два місяці вона звертається до лікарів щодо захворюваності дітей. Тому діти потребують додаткових витрат, пов?язаних з їх лікуванням. Вказані обставини підтверджуються виписками з медичної карти обох дітей від 06.06.2024 року, копії яких додаються. Зокрема мають місце такі додаткові витрати на утримання дітей: 1) пов?язані з її лікуванням під час вагітності сином [PERSON] та спрямовані на збереження його життя, що складають суму в розмірі 3990,54 грн., на придбання медичних препаратів; 2) витрати в пологовому будинку при народженні сина [PERSON] в сумі 3373,59 грн; 3) витрати на вакцинацію дітей в сумі 9350,52 грн; 4) витрати на придбання вітамінних препаратів в сумі 5837,51 грн; 5) витрати на придбання ліків від анемії у дочки [PERSON] на суму 1241,00 грн; 6) витрати на лікування неврологічних хвороб у [PERSON] у січні 2023 року на суму 9179,68 грн; 7) витрати на придбання ліків від запалення легень в [PERSON] та бронхіту в [PERSON] в лютому 2023 року на суму 9074,44 грн; 8) витрати на придбання ліків від [PERSON] в березні 2023 року на суму 1061,55 грн; 9) витрати на лікування кашлю в дітей в квітні-травні 2023 року на суму 3754,46 грн; 10) витрати на лікування підвищеного ацетону в дітей в травні 2023 року на суму 991,42 грн; 11) витрати на лікування лор-органів в дітей в серпні-жовтні 2023 року на суму 8333,58 грн. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відщзив мотивує тим, що позивачем не доведені обставини понесених додаткових витрат на дітей та необхідності здійснення таких витрат. Щодо вимоги про стягнення додатквих витрат у сумі 2500 грн щомісяця на майбутнє, от зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права та інтереси. У той же час позивачем не доведено особливих обставин, які будуть існувати у майбутньому. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала частково та у поданій заяві просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дітей у сумі 20\~000 грн, у тому розмірі, у якому відповідач визнав позовні вимоги у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] під час дослідження доказів позовні вимоги визнав частково на суму 20\~000 грн. В останнє судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи не з`явився , про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступні обставини. Відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] (а.с. 3) та серії [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31.10.2023 (а.с. 6) у справі № 565/1600/23, яке набрало законної сили 01.12.2023, шлюб між сторонами розірваний. Зі змісту рішень Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2022 у справі № 565/1202/22 та від 22.05.2023 у справі № 565/220/23 вбачається, що з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісяця на утримання кожної дитини Згідно із вимога ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у\~пункті 18\~звернув увагу судів на те, що до передбаченої\~ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Щодо витрат пов`язаних з лікуванням позивача під час вагітності. У позовній заяві як на підставу позову позивач посилається на понесені нею витрати, пов`язані з її лікуванням під час вагітності сином [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] стверджувала, що проходила лікування саме у зв`язку з необхідністю збереження дитини, а тому такі витрати у сумі 3\~990,54 грн відносить до додаткових витрат на дитину. Проте, відповідно до п.1.4 Інструкції з визначення критеріїв перинатального періоду, живонародженості та мертвонародженості, затвердженої\~наказом МОЗ України 29.03.2006 р. №179, плід\~- внутрішньоутробний продукт зачаття, починаючи з повного 12-го тижня вагітності (з 84 доби від першого дня останнього нормального менструального циклу) до вигнання/вилучення з організму матері. Згідно із\~ст. 6 Сімейного кодексу України,\~правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. За змістом ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Оскільки ст. 185 СК України, визначено підстави стягнення додаткових витрат саме на дитину, тобто на особу її народження, тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з лікуванням позивача у період її вагітності. Щодо витрат у пологовому будинку при народженні сина [PERSON] . З правового аналізу змісту ст. 185 СК України, вбачається, що до додаткових витрат на утримання дитини, відносяться лише витрати викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо). Від таких витрат слід відрізняти звичайні витрати на дитину, пов`язані з її фізіологічним розвитком, навчанням Оцінюючи необхідність витрат у пологовому будинку, суд не може погодитись з тим, що позивач довела, що такі витрати були викликані особливими обставинами, а не були звичайними, тобто пов`язаними з фізіологічними пологами. Відтак суд доходить висновку, що позивач не довела обставин необхідних для стягнення додаткових витрат на дитину при народженні сина [PERSON] . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України). Дослідивши подані докази, а саме виписки з медичних карток дітей щодо призначень лікарів, рецепти на ліки, фіскальні чеки щодо витрат на придбання ліків, суд доходить висновку, що у іншій частині позивачем доведено понесену суму додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дітей у сумі 48\~824,16 грн, а саме витрати на вакцинацію дітей в сумі 9350,52 грн, витрати на придбання вітамінних препаратів в сумі 5837,51 грн, витрати на придбання ліків від анемії у дочки [PERSON] на суму 1241,00 грн, витрати на лікування неврологічних хвороб у Євгена у січні 2023 року на суму 9179,68 грн, витрати на придбання ліків від запалення легень в [PERSON] та бронхіту в [PERSON] в лютому 2023 року на суму 9074,44 грн, витрати на придбання ліків від [PERSON] в березні 2023 року на суму 1061,55 грн, витрати на лікування кашлю в дітей в квітні-травні 2023 року на суму 3754,46 грн, витрати на лікування підвищеного ацетону в дітей в травні 2023 року на суму 991,42 грн, витрати на лікування лор-органів в дітей в серпні-жовтні 2023 року на суму 8333,58 грн. Визначаючи міру, в якій кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення, суд бере до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази офіційного працевлаштування позивача та відповідача, діти проживають з позивачем, проте відповідач сплачує аліменти на утримання дітей, на утриманні відповідача перебуває також матір [PERSON] , яка має інвалідність ІІ групи. Викладене дає підстави для висновку, що сторони зобов`язані брати участь у додаткових витратах у рівній мірі. Отже, з урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача слід було б стягнути додаткові витрати у сумі 24\~412,08 грн. Проте, враховуючи що позивач зменшила позовні вимоги до 20\~000 грн, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] додаткових витрат на утримання дітей у сумі 20\~000,00 грн. В частині вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей у сумі 2\~500 грн, суд бере до уваги наступні обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб.\~Ч.\~1\~ст.\~15\~ЦК України\~визначено право\~кожної особи\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~З урахуванням\~такого,\~правом на\~звернення до\~суду за\~захистом наділена\~особа в\~разі порушення,\~невизнання або\~оспорювання саме\~її прав,\~свобод чи\~інтересів.\~При цьому,\~суд повинен\~установити,\~чи були\~порушені,\~не визнані\~або оспорені\~права,\~свободи чи\~інтереси цих\~осіб,\~і залежно\~від установленого\~вирішити питання\~про задоволення\~позовних вимог\~або відмову\~в їх\~задоволенні. Під судовим захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб?єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов?язку зобов?язаною стороною. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб?єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв?язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Разом з тим, позивач не подав до суду докази того, що у майбутньому будуть існувати особливі обставини пов?язані з станом здоров?я дочки [PERSON] та сина [PERSON] , чи когось одного з них, чи буде порушене право позивача, чи буде невиконання або невизнання відповідачем зобов?язань по сплаті додаткових витрат на утримання дітей, а тому вимога щодо захисту права, яке може бути порушено в майбутньому не може бути задоволена судом, а тому у задоволенні вимог у цій частині слід відмовити за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial