Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

У березні 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що позивачам належить по 1/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області. У зв`язку з втратою правовстановлюючого документу та неможливістю отримання його дублікату, позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивачі у судове засідання не з`явилися, їх представник просила розглядати справу за відсутності сторони позивачів. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, покладався у вирішенні справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частці кожному квартира [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області від 06.09.1994 року. Відповідно копій свідоцтв про шлюб та розірвання шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Також, після смерті [PERSON] , спадщину прийняли її діти: [PERSON] , [PERSON] , та чоловік померлої [PERSON] . Спадщина, яка належала померлій [PERSON] складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] , та належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.09.1994 року Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області за номером 491, яке було Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано у реєстрову книгу за номером 10/6-31. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2020 року. Відповідно довідці КП Павлоградське МБТІ від 29.08.2024 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 1/3 частина квартири, [PERSON] 1/3 частина квартири, [PERSON] 1/3 частина квартири, станом на 27.09.1994 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.09.1994 року ПМЗ та записано в реєстрову книгу №10/6-31. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить лише відомості про реєстрацію прав власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/9 частині квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, беручи до уваги достатність наданих позивачами доказів, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved