Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , треті особи - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 вересня 2011 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований 10 вересня 2011 року в Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області за актовим записом №26, який був розірваний рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року, справа №619/3290/13-ц. В період шлюбу, а саме через чотири місяці після його укладання [INFO] народився син - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження від 24 січня 2012 року, актовий запис про народження дитини №3. Державна реєстрація народження та походження проводилася у Полівській сільській раді Дергачівського району Харківській області. Син після розірвання шлюбу залишився проживати із відповідачкою. В свідоцтві про народження дитини позивача зазначено батьком дитини. Так як сторони раніше періодично підтримували інтимні стосунки, позивач вважав себе батьком дитини і, власне тому, прийняв для себе рішення укласти шлюб. Відповідачка запевняла, що позивач батько дитини. Як вказує позивач, в лютому 2024 року, у нього з`явилися сумніви щодо батьківства і він вирішив зробити тест ДНК. Відповідно до звіту Endeavor DNA LABORATORIES складеного 10 лютого 2024 року про встановлення батьківства ДНК, у передбачуваного батька - [PERSON] відносно дитини - [PERSON] вірогідність батьківства - 0%. Тестування проведене компанією Endeavor DNA Inc. акредитованою лабораторією A2LA та ISO/IES 17025:2017, номер сертифіката A2LA 4049.01. Лiцензiя МОЗ України № 1125(37)вiд 21.09.2017. Однак, відповідачка і на даний час категорично стверджує, що біологічним батьком є позивач. Беручи до уваги зазначені обставини, позивач вважає, що актовий запис в якому він записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності. Це і примусило звернутися до суду з даним позовом про оспорювання батьківства та доведення того факту, що позивач не є батьком дитини. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2024 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.12.2024 залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 41403969, адреса: 62303, Україна, Дергачівський р-н, Харківська обл., місто Дергачі, площа Перемоги, будинок, 1. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.12.2024 клопотання представника позивача [PERSON] задоволено; призначено судово-генетичну експертизу; на вирішення експертизи поставлено наступні питання: Чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] і дитиною [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? Чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , на підставі проведеної судово-генетичної експертизи? Проведення експертизи доручено судово-експертній установі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, код ЄДРПОУ 25574728, що розташована за адресою: Україна, 61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Ковтуна, буд.34. 19.02.2025 на адресу суду надійшла вказана справа з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з висновком експерта від 07.02.2025 №СЕ-19/121-24/37534-БД. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.02.2025 поновлено провадження у справі. 24.02.2025 представником позивача, [PERSON] подано клопотання про стягннення з [PERSON] , судових витрат в розмірі 16878 грн 40 копійок. Вказуючи на те, що в процесі судового розгляду справи позивачем понесені наступні судові витрати: проведення 28 січня 2025 року судової молекулярно-генетичної експертизи в Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі міста Харкова, вартість якої склала 15667 грн. 20 коп., що підтверджується відповідним фіскальним чеком №1448157564 від АТ «Укрпошта» та судовий збір в сумі 1211 грн 20 копійок. 18.03.2025 від представника відповідача, [PERSON] надійшло клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи. 24.04.2025 від представника позивача, [PERSON] надійшла до суду заява, відповідно до якої вона просила врахувати думку про те, що позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про проведення судово-молекулярної експертизи в іншому експертному закладі, а саме - Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. проф. М.С.Бокаріуса»; просила закрити підготовче провадження та призначити дату судового розгляду справи по суті; розглянути справу без участі позивача та його представника. Також зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.05.2025 в задоволенні клопотання представника відповідача, [PERSON] , про призначення молекулярно-генетичної експертизи відмовлено. Закрито підготовче провадження. В судове засідання позивач, [PERSON] та його представник, [PERSON] не з`явилися. Від представника позивача, [PERSON] надійшла до суду заява, відповідно до якої вона просила розглянути справу без участі позивача та його представника. Також зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач, [PERSON] та її представник - [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач наполягала на тому, що батьком дитини, [PERSON] є позивач у справі, [PERSON] . Третьою особою, Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано до суду пояснення, відповідно до яких зазначено, що зобов`язання щодо внесення змін може бути покладено лише на Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Представник третьої особи, Дергачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Вислухавши доводи сторін та дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. [INFO] народився - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження від 24 січня 2012 року, актовий запис про народження дитини №3 (серія [NUMBER] ). В свідоцтві про народження дитини батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] ою було розірвано, про що свідчить рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року, справа №619/3290/13-ц. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Полівською сільською радою Дергачівського району Харківській області, складено актовий запис №3 від 24.01.2012 про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , який не визнає своє батьківство стосовно дитини та звернувся з позовом до суду про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батьківство. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка у момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 201/6130/19 (провадження № 61-9966св21). Згідно із п. 9 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до практики ЄСПЛ, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження або спростування їх близьких стосунків (справа Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, від 07.05.2009 року, п. 34). Отже, на спростування батьківства переважне доказове значення має ДНК-тест, тобто висновок молекулярно-генетичної експертизи. Відповідно до п.2.5. Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 26 липня 1995 року за №252/788, експертизи спірного батьківства проводяться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму методом геномної дактилоскопії, або шляхом дослідження групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо. Експертиза спірного батьківства проводиться в такій послідовності: а) ознайомлення з наданими документами; б) збір анамнезу (перенесені захворювання, трансфузії крові тощо); в) відбір крові і слини; г) аналіз крові, а при необхідності і слини; д) складання підсумку. Забір крові і слини в осіб, які проходять у справі, здійснюється тільки при одночасному їх прибутті до відділення. Відповідно до п.3.3.1. вказаних Правил у експертизах спірного батьківства залишок зразків біологічного матеріалу знищується у відділенні одразу після закінчення експертизи. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.12.2024 клопотання представника позивача [PERSON] задоволено; призначено судово-генетичну експертизу; на вирішення експертизи поставлено наступні питання: Чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] і дитиною [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? Чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , на підставі проведеної судово-генетичної експертизи? Проведення експертизи доручено судово-експертній установі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, код ЄДРПОУ 25574728, що розташована за адресою: Україна, 61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Ковтуна, буд.34. Згідно висновку експерта за №СЕ-19/121-24/37534-БД від 07.02.2025 встановлено, що біологічна спорідненість між [PERSON] та малолітнім, [PERSON] , [INFO] відсутня; [PERSON] не може бути батьком малолітнього, [PERSON] . Крім того, відповідно до звіту Endeavor DNA LABORATORIES складеного 10 лютого 2024 року про встановлення батьківства ДНК, у передбачуваного батька - [PERSON] відносно дитини - [PERSON] вірогідність батьківства - 0%. Тестування проведене компанією Endeavor DNA Inc. акредитованою лабораторією A2LA та ISO/IES 17025:2017, номер сертифіката A2LA 4049.01. Лiцензiя МОЗ України № 1125(37) вiд 21.09.2017. Вказані обставини підтверджують доводи позивача про те, що позивач не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Ухвалюючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, а також те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Так, відповідачем [PERSON] , не надано жодного доказу на спростування викладених у позовній заяві обставин. Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність біологічного споріднення між позивачем та малолітнім, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком експертизи, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення вимог позивача та виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. За правилами ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз. 12 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За змістом пп. 2.13.1. п. 2.13. розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, рішення суду про виключення відомостей про позивача як про батька дитини з актового запису про її народження є безпосередньою підставою для внесення органом ДРАЦС відповідних змін в актовий запис про народження дитини, що прямо передбачено чинними Правилами. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов підлягає задоволенню, тому сплачені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. та 15667 грн. 20 коп. витрат на проведення експертизи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved