Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом про зміну способу стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості та зменшення розміру заборгованості. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12.12.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва виданий судовий наказ № 752/26263/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи 12 грудня 2017 року. Відповідач є громадянкою Республіки Вірменія. На початку березня 2015 року позивач надав дозвіл на виїзд дитини за межі України і з вказаного часу дитина на територію України не поверталась. Позивач не має можливості брати участь у вихованні дитини та позбавлений можливості бачити дитину. У 2018 році шлюб розірвано. На даний час позивач проходить військову службу у Збройних Силах України. Його грошове забезпечення складається з основної заробітної плати та додаткових бойових виплат, які мають нестабільний та непостійний характер. Стягнення аліментів від загального доходу стало надмірним фінансовим тягарем, що ускладнює здатність належним чином виконувати свої обов"язки як військовослужбовця та батька. Заборгованість з виплати аліментів станом на 01.02.2025 року становить 426 772,04 грн. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до державного виконавця з проханням врахувати обставини його фінансового становища та не включати до розрахунку аліментів суми бойових виплат, які він отримує як військовослужбовець, оскільки вони не мають прстійного характеру доходу. Проте державний виконавець наполягає на стягненні аліментів з усіх видів доходу, включно з бойовими, що призводить до постійного зростання заборгованості. За таких підстав, позивач просить змінитиспосіб стягнення аліментів - з частки доходу на фіксовану суму, яка буде передбачуваною та відповідатиме його реальним можливостім, зокрема 3 000 грн. Зобов"язати Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Централного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів без урахування додаткових виплат (бойових), отриманих позивачем, як військовослужбовцем ЗСУ. Звільнити позивача від сплати частини заборгованості в розмірі 426 772,04 грн. та зменшити її на суму, яку позивач зможе погасити відповідно до його реальних можливостей. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 рку відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2025 року заява [PERSON] про забезпечення позову повернена заявнику. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року відмовлено в прийнятті до розгляду заяви [PERSON] про зміну та уточнення позовних вимог у даній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025 року вказана цивільна справа призначена до судового розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Третя особа - Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Централного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. 12.12.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва виданий судовий наказ № 752/26263/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи 12 грудня 2017 року. Заборгованість з виплати аліментів станом на 01.02.2025 року становить 426 772,04 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Звертаючись у суд з даним позовом, позивач зазначає, що на даний час він проходить військову службу у Збройних Силах України. Його грошове забезпечення складається з основної заробітної плати та додаткових бойових виплат, які мають нестабільний та непостійний характер. Стягнення аліментів від загального доходу стало надмірним фінансовим тягарем, що ускладнює здатність належним чином виконувати свої обов"язки як військовослужбовця та батька. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вказаної норми закону приводить до висновку, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Крім цього, наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Отже, враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним та, зокрема, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Таким чином, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. Крім того, як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Ураховуючи викладене, з`ясувавши обставини щодо матеріального та сімейного стану, а також стану здоров`я платника аліментів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни способу стягнення аліментів. Так, судом враховано, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, у відповідності до вимог ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, не надав суду доказів погіршення свого матеріального стану, як і доказів покращення матеріального стану відповідача, що є законною підставою для зміни способу стягнення аліментів. Більш того, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів. Також суд вважає необхідним зазначити, що позивач не надав суду інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, хоча це є його процесуальним обов`язком. [PERSON] не позбавлений можливості звернутися у суд зі скаргою на дії та/або бездіяльность державного виконавця при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні 56207485. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50% заробітної плати боржника. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 цього Закону та ст. ст. 194 - 197, 274 СК України. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати аліментів або зменшення їх розміру суд також не вбачає, оскільки частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №381/1553/19-ц та у постанові Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі №509/5304/20. Отже, суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Обставин, які у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивачем не зазначалося. З огляду на викладене, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed