Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви та її доводи. Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про виділ в\~натурі частки\~з майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності посилаючись\~на те,\~що вонипісля смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкували наступне нерухоме майно: 48/1000 частин житлового будинку, що складаються з нежитлового приміщення 8а-1, площею 54,90 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 58/1000 частин житлового будинку, що складаються з нежитлових приміщень 9-1, площею 21,20 кв.м та 9-2, площею 11,40 кв.м, загальною площею 32,60 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане спадкове майно зареєстровано за ними в рівних частках по 24/1000 та 29/1000 відповідно. Для присвоєння поштових адрес нежитловим приміщенням, вони звернулись до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із відповідними заявами, однак наказами Департаменту від 03.10.2024 року за №2103/24АР та №2104/24АР їм відмовлено, оскільки адреса присвоюється цілим частинам одиницям, проте, згідно з витягів з Державного реєстру речових прав об`єкти нерухомості знаходяться у спільній частковій власності, а розміри їх часток в сумі одиницю не становлять. А тому просили виділити їм в натурі у спільну часткову власність по 1/2 частці 48/1000 часток житлового будинку, які складаються із нежитлового приміщення №8а-1, площею 54,90 кв.м. по [ADDRESS] та по 1/2 частці 58/1000 часток житлового будинку, які складаються із нежитлових приміщень №9-1, площею 21,20 кв.м., № 9-2, площею 11,40 кв.м. по [ADDRESS] . Рух справи в суді Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по цій справі. 08 травня 2025 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено її розгляд по суті. Аргументи учасників справи Представник позивачів у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилась, надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила розглядати справу в її відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкували наступне нерухоме майно: 48/1000 частин житлового будинку, що складаються з нежитлового приміщення 8а-1, площею 54,90 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 58/1000 частин житлового будинку, що складаються з нежитлових приміщень 9-1, площею 21,20 кв.м та 9-2, площею 11,40 кв.м, загальною площею 32,60 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане спадкове майно зареєстровано за позивачами в рівних частках по 24/1000 та 29/1000 відповідно, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав (а.с.7-9). З метою присвоєння поштової адреси своїм нежитловим приміщенням, позивачі звернулись до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із відповідними заявами, однак наказами Департаменту від 03.10.2024р. за № 2103/24АР та № 2104/24АР позивачам відмовлено, оскільки адреса присвоюється цілим частинам одиницям, проте, згідно з витягів з Державного реєстру речових прав об`єкти нерухомості знаходяться у спільній частковій власності, а розміри часток позивачів в сумі одиницю не становлять (а.с.17). Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Згідно з ч.ч.1-3, абз.2 ч.5 ст.26-3 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси об`єкта нерухомого майна, про відмову у присвоєнні, скасування адреси об`єкта нерухомого майна приймається відповідно до положень Закону України «Про адміністративну процедуру». Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради. Відповідно до абз.1 п.1, абз.7 п.2 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 року №690, цей Порядок визначає процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень). Реквізит адреси «номер окремої частини об`єкта» реквізит адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна, що визначає номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом права на нерухоме майно. Згідно з п.п.1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Проте, реалізуючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Згідно з ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України). Отже, підставами для виділу в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, для подальшого присвоєння поштової адреси, необхідна наявність наступних умов: нерухоме майно, яке підлягає виділу повинно бути окремим та самостійним об`єктом; до складу майна не повинні входити самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Відповідно до довідок Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації від 19.08.2024 року №1749 та №1750 (а.с.14), нежитлове приміщення № 8а-1, площею 54,90 кв.м., яке складає 48/1000 житлового будинку по [ADDRESS] та нежитлові приміщення № 9-1, 9-2, площею 32,60 кв.м., які складають 58/1000 частин житлового будинку на [ADDRESS] є ізольованими, мають окремий вхід, відсутні місця загального користування та є окремими об`єктами цивільно-правових відносин. Також, в складі нерухомого майна позивачів відсутнє самочинне перепланування чи реконструкція. Суд вважає, що наявні правові підстави для виділення в натурі часток позивачів (48/1000 та 58/1000) із майна (житлових будинків), що перебувають у спільній частковій власності, з метою подальшого присвоєння їм окремих поштових адрес. Висновки за результатами судового розгляду Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідно виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність по 1/2 частці 48/1000 часток житлового будинку, які складаються із нежитлового приміщення № 8а-1, площею 54,90 кв.м. по [ADDRESS] ; виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність по 1/2 частці 58/1000 часток житлового будинку, які складаються із нежитлових приміщень № 9-1, площею 21,20 кв.м., № 9-2, площею 11,40 кв.м. по [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved