Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 27.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № P20.235.70534. Згідно із кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 19999 грн., зі сплатою 14 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 17.11.2016 відповідач не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 15079 грн. 17.11.2016 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив (передав у власність) факторові з 17.11.2016., позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений Договір факторингу N 28/02-1 (надалі - Договір факторингу), за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №P20.235.70534 від 27.11.2014, за яким відповідач є боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором Р20.235.70534 становила 14079 грн. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації . Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила: - заборгованість за тілом кредиту 13177,47 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 901,53 грн.; - загальна заборгованість 14079 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 3400 грн. Остатній платіж здійснено 22.05.2017. Станом на 19.12.2017 заборгованість за кредитним договором становить: - за тілом кредиту 10679 грн. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 0 грн. Загальна заборгованість 10679 грн. Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 19 грудня 2017 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10679 грн., а також, стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді від 04.09.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. На адресу суду повернувся конверт, який направлявся відповідачу, із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений строк відзив від відповідача не надійшов. Відповідно до. ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Указане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року в справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2020 року в справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року в справі № 826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10 листопада 2021 року в справі № 756/2137/20 (провадження №61-3782св21) та інших. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, 27.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № P20.235.70534. Згідно із кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 19999 грн., зі сплатою 14 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п.1.6 Угоди, відповідно до п.1.2 договору. Згідно п.1.3 договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 14% річних від залишкової суми кредиту. 17.11.2016 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1 . Згідно умов договору факторингу клієнт відступив (передав у власність) факторові з 17.11.2016, позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № P20.235.70534 від 27.11.2014, за яким відповідач є боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором № Р20.235.70534 становила 14079 грн. Вбачається, що відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Позивач зазначив, що сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила: - заборгованість за тілом кредиту 13177,47 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 901,53 грн.; - загальна заборгованість 14079 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 3400 грн. Остатній платіж здійснено 22.05.2017. Станом на 19.12.2017 заборгованість за кредитним договором становить: - за тілом кредиту 10679 грн. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 0 грн. Загальна заборгованість 10679 грн. Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 19 грудня 2017 року. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором Факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Отже, як було встановлено судом, у відповідача залишилася непогашена сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 10679 грн., що і підлягає стягненню. Доказів, які б спростовували зазначене, суду не надано. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved