Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою звернення з позовом вважає те, що 10.10.2005 вона із відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, який розірвано 26.02.2025. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати дитину, а дитині потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного проживання тощо. Просить стягнути\~з відповідача\~на її\~користь на\~утримання дитини[PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей даного віку. 19.06.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки [PERSON] зареєстрований та фактично проживає у будинку по [ADDRESS] , що належить йому, він здійснює забезпечення свого сина у добровільному порядку, а проживання дитини за іншою адресою мало тимчасовий характер. Ухвалою суду від 13.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник відповідача Підчасюк В.Ю. просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, у зв`язку із сімейними обставинами. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сином сторін. Так, його батько тривалий час перебуває на роботі за кордоном, де має постійну роботу. Його матір також їздить на заробітки за кордон. Так, 13.05.2025 його матір [PERSON] поїхала на заробітки до Польщі на три місяці, перед цим вона пів року проживала з ним та з його молодшим братом [PERSON] , 2012 року народження, та не виїжджала з країни. Приблизно у березні місяці 2025 року, коли батько перебував в Україні, його відносини з ним погіршились та вони з братом [PERSON] , переїхали проживати до баби на [ADDRESS] , де на той час після розлучення проживала їх матір. Разом з матір`ю за даною адресою вони проживали приблизно 2,5 місяці, за цей період їх батько не надавав коштів на утримання брата. Після виїзду матері за кордон, вони з братом повернулися до будинку батька та його батько продовжив надавати кошти на їх з братом утримання. Наразі він самостійно проживає з молодшим братом, здійснює догляд за ним. Їх утриманням займаються батьки, проте наразі мама не присилає їм коштів, оскільки коштів, що присилає батько достатньо для їх утримання. Заслухавши пояснення представника відповідача, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, а [PERSON] , позивач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 29.11.2024 виконавчим комітетом Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 3). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, за наявними у справі доказами утриманням дитини займаються обоє з батьків, хоча відповідач здійснює і витрати на утримання неповнолітньої дитини, проте на певний час таке утримання припинялося. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Факт проживання спільної дитини сторін з позивачкою підтверджується\~довідкою № 166, виданою 07.05.2025 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради Сатанівським старостинським округом, відповідно до якої [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , діти проживають з матір"ю (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки, домовленості між батьками щодо добровільного виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто та враховуючи те, що діти проживають переважно з матір`ю, робота батька за кордоном носить постійний характер, на відміну від тимчасової роботи матері, кошти на утримання дитини необхідно стягувати за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідач не надав суду доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дитини, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дітей. \~ Суд, з урахуванням обставин справи, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі частини усіх видів\~доходів відповідача, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12.05.2025. \~ \~ \~ \~\~ Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 1\~211,20 гривень. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved