Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 15.07.2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Цокало Т.М. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кацендал О.О. перебуває на виконанні ВП №67975382 від 23.12.2021 р. сторонами якого є [PERSON] (боржник) та ТОВ «Споживчий центр» (стягував). Про існування даного виконавчого провадження боржник дізналася на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. З моменту відкриття виконавчого провадження боржник 24.07.2021 р. змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] 08.12.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р., укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 15.04.2020 р. 5000,00 грн. прострочений основний борг, 2800,00 грн. прострочені проценти, 550,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8350,00 грн. Зареєстровано в реєстрі за №23131. Даний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалові О.О., яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67975382 від 23.12.2021 р. Відповідно до кредитного договору №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р., він укладався строком на 28 днів. Тобто строк договору закінчився 27.04.2020 р. Однак приватний нотаріус проводить стягнення за виконавчим написом №23131 виданим 08.12.2021 р. в період з 15 квітня 2020 р. по 01 грудня 2021 р., що суперечить умовам цього кредитного договору та підтверджує спірність вчинення даного виконавчого напису. Нотаріус не вчинив жодних дій спрямованих на встановлення факту безспірності заборгованості. Сторона позивача не погоджується з сумою загальної заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, тобто існує спір про те, що заборгованість визначена невірно. Нотаріус вчинив виконавчий напис, на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Відсутня виписка з особового рахунка, що є обов`язковою для вчинення виконавчого напису. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався п.2 Переліку, який Постановою Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017 р. визнано незаконним та нечинним. Вчинення виконавчого напису на нотаріально не посвідченому договорі суперечить висновкам Верховного Суду, що викладені в п.83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. по справі №910/10374/17. Вчинення виконавчого напису на не нотаріально посвідченому договорі суперечить позиції Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 та від 12 березня 2020 р. у справі №757/24703/18-ц. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №23131 виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), яка є боржником за Кредитним договором №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37356833, місцезнаходження: вул.Саксаганського, буд.133-А, м.Київ, Україна, поштовий індекс: 01032), який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП №67975382. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», (ідентифікаційний код юридичної особи: 37356833, місцезнаходження: вул.Саксаганського, буд.133-А, м.Київ, Україна, поштовий індекс: 01032), на користь громадянки України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) понесені нею судові витрати, а саме: 6000,00 грн. витрати на правничу допомогу; 968,96 грн. судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру; 605,60 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. 15.07.2024\~р. позивач [PERSON] через свого представника адвоката Цокало Т.М. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №23131 від 08.12.2021 р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на користь ТОВ «Споживчий центр», заборгованості в сумі 8350,00 грн., на підставі якого 23.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження ВП №67975382 до вирішення цивільної справи по суті. 16.07.2024 р. в задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено повністю. 19.07.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 31.07.2024 р. до суду від представника відповідача ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 1500,00 грн. 31.07.2024 р. до суду представника відповідача ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. надійшли заперечення на позовну заяву в яких просили залишити без розгляду позов [PERSON] до ТОВ «Споживчий центр», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». 12.09.2024 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 09.10.2024 р. ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Споживчий центр», треті особи Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального \~округу Сазонова\~О.М.,\~Приватний виконавець\~виконавчого округу\~Київської області\~Канцедал О.О.\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню було залишено без розгляду. 25.01.2025р. постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Цокало Т.М. в інтересах [PERSON] задоволено. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 09.10.2024 р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Цокало Т.М. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Проти заочного рішення сторона позивача не заперечує. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник \~відповідача ТОВ\~«Споживчий центр» у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, в порядку ст.\~11\~ст.\~128 ЦПК України. Причин неявки суду не повідомив, заперечень (відзиву) на позов не надав. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Треті особи Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального \~округу Сазонова\~О.М.,\~Приватний виконавець\~виконавчого округу\~Київської області\~Канцедал О.О.\~ в судове засідання не з`явились, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань суду не надали. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2\~ст. 247 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 24.07.2021 р. серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, 24.07.2021 р., прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с.29) 08.12.2021 року, приватним Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований за № 23131, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р. укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 15.04.2020 р. Було запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Споживчий центр», стягнути з [PERSON] за період з 15.04.2020 р. по 01.12.2021 р. включно у розмірі 5000,00 грн. прострочений основй борг, 2800,00 грн. прострочені проценти, 550,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8350,00 грн. (а.с.35) Постановою ВП №67975382 від 23.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №23131 виданого 08.12.2021 р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (а.с.40) За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України " Про нотаріат " та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат " для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 5.1., пункту 5, Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. В п.54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 зазначено, що враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.» Але всупереч умовам договору та позиції Верховного Суду викладеної в Постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, нотаріус вчиняє виконавчий напис та незаконно стягує заборгованість в сумі 52840,68 грн. за період з 08.04.2021 р. по 25.05.2021 р., оскільки за вказаний період часу, згідно умов договору не могло бути нараховано жодної заборгованості окрім заборгованості в порядку статті 625 ЦК України. Судом встановлено, що кредитний договір №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладався строком на 28 днів. Тобто строк договору закінчився 27.04.2020 р. Разом з тим приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] проводить стягнення за виконавчим написом №23131 виданим 08.12.2021 р. за період з 15.04.2020 р. по 01.12.2021 р., що суперечить умовам цього кредитного договору та підтверджує спірність вчинення виконавчого напису №23131 виданого 08.12.2021 р. Разом з тим, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не вчинила дій спрямованих на встановлення факту безспірності заборгованості. Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість судового спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Згідно п.3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують спірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.5. ІІорядку). Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі №6-158цс15. В позовній заяві зазначено, що сторона позивача не погоджується із сумою загальної заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, тобто в даному випадку існує спір про те, що заборгованість визначена невірно. Так,\~ згідно ст.50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 22.03.2021 р. (справа №653/4444/17) зазначено, що суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання визначеної Законом України «Про нотаріат» та Порядком процедури вчинення виконавчих написів. Тобто, при оспорюванні виконавчих написів, позивачі звертаються з позовом про визнання їх такими, що не підлягають виконанню, з тих підстав, що суми, на які вчинено виконавчий напис, не є безспірним, стягувач не надав нотаріусу усі документи, які підтверджують заборгованість, пропущений строк вчинення виконавчого напису тощо. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в тому числі за кредитними договорами. Теперішня редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. мала право вчиняти виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, як це передбачено п. 1 Положення КМУ. Крім того, згідно п.2 ПЕРЕЛІКУ, Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису зокрема додаються: б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виконавчий напис №23131 виданий 08.12.2021 року вчинений на Кредитному договорі не має виписки з особового рахунка. В зв`язку з цим неможливо встановити погашення чи не погашення кредиту та видати виконавчий напис. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинений вже після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому він є незаконним та вчинений з порушенням вимог законодавства. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п.10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимогі та у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості, без виписки з особового рахунку,

Outcome: approved