Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У 2025 році представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 29 вересня 2022 року сторони зареєстрували шлюб, про що Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві складено актовий запис за № 1292. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та вподобань. Подружні відносини фактично припинені з листопада 2023 року, спільне господарство не ведеться, сімейний бюджет окремий. Позивачка не підтримує зв`язків із відповідачем, місце проживання якого їй невідоме. Позивачка вважає, що за таких обставин спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить шлюб із відповідачем розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки місце проживання відповідача невідоме, повідомлення про позов здійснено шляхом публічного оголошення відповідно до ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач відзиву на позов не подав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 вересня 2022 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис за № 1292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. V. Норми права, які підлягають застосуванню, та мотиви суду щодо оцінки аргументів, наведених учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися, спільне життя не ведеться, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідач відзиву на позов не подав, що не спростовує викладених позивачкою обставин. Суд вважає, що причини розпаду сім`ї, на які посилається позивачка, є поважними, примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відсутність дітей та інших перешкод, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, дозволяє розірвати шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved