Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

В березні 2025 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в обґрунтування якого вказав, що 22.01.2025 [PERSON] отримав від позивача в рахунок позики грошові кошти в сумі 230 000грн., які зобов`язався повернути позивачу в строк до 14.02.2025, що підтверджується розпискою від 22.01.2025, яку відповідач завірив своїм підписом. [PERSON] в строк до 14.02.2025 грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договором позики від 22.01.2025 у сумі 230 000грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 22.01.2025 [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони уклали договір позики, відповідно умов якого, [PERSON] передав, а [PERSON] отримав в борг 230 000грн., які зобов`язався повернути до 14.02.2025, що підтверджується розпискою [PERSON] . Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а з [PERSON] підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 230 000грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 300 грн.

Outcome: approved