Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] .В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від перебування у шлюбі з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 17 серпня 2012 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області шлюб між ними розірвано. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.02.2012 з [PERSON] стягнуто в її користь аліменти на утримання доньки.Відповідач з дитиною не спілкується, не підтримує жодного зв`язку, не піклується про її духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, вже дуже тривалий час; зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням, не цікавиться її життям та тим, як дочка проводить дозвілля, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. 27.11.2024 [PERSON] надав нотаріально засвідчену заяву - згоду на позбавлення його батьків прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 03.12.2024 рішенням виконавчого комітету Солонківської сільської ради №858 затверджено Висновок Комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним просить позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою Пустомитівського районого суду Львівської області від 13.02.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав скеровано за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.04.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. З метою виконання вимог ч.1ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні пояснення надала аналогічні до поданої заяви, крім того зазначила, що відповідач з часу розірвання між ними шлюбу з дитиною не бачиться, не спілкується. не надає коштів на її утримання, рішення про стягнення аліментів не виконує. Просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Не подав відзиву на позовну заяву. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, та зазначили. що при вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача та представника третьої особи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності та кожен доказ окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.08.2012 року було розірвано. Як вбачається із свідоцтва про народження , [PERSON] народилась [INFO] ,її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.02.2012 стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.02.2019, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] Згідно з довідкою № 01-26/303 від 23.12.2024 батько [PERSON] , [INFO] , учениці 8-В класу Комунального закладу Солонківської сільської ради «Ліцей імені Героя України Миколи Паньківа», [PERSON] контакту із ліцеєм не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до ліцею приводить і забирає мати, на виклики до закладу освіти приходить теж тільки мати. Із заяви - згоди від 27.11.2024, посвідченої приватним нотаріусом Віблим Л. З., вбачається, що [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьків прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З висновку Комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської Ради Львівського району Львівської області від 03.12.2024 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав , встановлено, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не підтримує морально та матеріально. Батько на засіданні комісії підтвердив, що він самоусунувся від виконання батьківських обов"язків,не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. В ході перевірки умов проживання дитини встановлено, що вона проживає з матір"ю та її чоловіком [PERSON] , між ними існують міцні сімейні стосунки, дитині забезпечують гідне виховання, належні та безпечні умови життя. Згідно з рішенням від 03.12.2024 виконавчого комітету Солонківської сільської ради №858 затверджено Висновок Комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , року народження, по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в якнайкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач протягом тривалого часу за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що призвело до відсутності психоемоційного зв`язку між батьком та дитиною, заяви останнього про позбавлення його батьківських прав стосовно дитини, адаптованість дитини до відносин у сім`ї з новим чоловіком матері , що є достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Аналогічний висновок міститься у постанові ВС від 19 лютого 2025 року у справі № 147/277/24. Враховуючи наведене та виходячи з інтересів дитини, суд вважає ,що позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved