Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

24.02.2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту введення в експлуатацію гаража підробленим і незаконним. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що у 2011 році він дізнався, що збудований ним гараж згідно дозволу №167 від 14 вересня 1975 року Первомайського міськкомунгоспу Первомайський міськвиконком віддав [PERSON] , який до підроблення акту введення гаражу в експлуатацію від 15 серпня 1996 року та довідці № 35 від 05 серпня 1996 року отримав свідоцтво на право власності на законно збудований ним гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] по [ADDRESS] ). Вказує, що з 15 вересня 2011 року він не може повернути свій гараж тому, що голова Первомайського міськвиконкому Миколаївської області стверджує, що довідка № 25 від 05 серпня 1996 року і акт введення гаража в експлуатацію від 15 серпня 1996 року видані [PERSON] законно. Посилаючись на зазначені обставини, просив підтвердити те, що: 1)відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу № 167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність «від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа № 2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області; 2) ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №12015150110002611 слідчий Григорук О.В. не проводив; 3) акт введення гаража в експлуатацію від 15 серпня 1996 року, незаконний, підроблений і що він до гаражу № [NUMBER] в АГК «Южний» немає ніякого відношення. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту введення в експлуатацію гаража підробленим і незаконним відмовлено ні підставі пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих ж не самих підстав. Позивач не погодився з ухвалою суду та оскаржив її у апеляційному порядку. Постановою Миколаївського апеляційного суду ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року в частині вирішення позовних вимог про підтвердження того, що: відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа № 2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області та що ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №12015150110002611 слідчий Григорук О.В. не проводив - скасовано, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Приймаючи таке рішення суд апеляційної інстанції виходив з наступного: « рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, у справі № 484/5198/21, провадження № 2/484/896/22, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Первомайської міської ради Миколаївської області, про визнання акту вводу в експлуатацію гаража підробленим і незаконним, визнання свідоцтва на право власності незаконним та визнання позивача власником гаража. Постановою Миколаївського апеляційного суд від 11 січня 2023 року вищевказане рішення залишено без змін та набрало законної сили. Під час вирішення цивільної справи № 484/5198/21 позивачем ставилось питання про визнання підробим та незаконним акту введення в експлуатацію гаража від 15 серпня 1996 року, виданого на ім`я [PERSON] , затвердженого рішенням виконкому Первомайської міської ради від 14 серпня 1996 року № 213, з тих підстав, що саме позивач побудував зазначений гараж у 1977 році, а [PERSON] не є його власником. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження щодо позовних вимог про визнання незаконним акту введення в експлуатацію гаража від 15 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] , у зв`язку з неможливістю повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції зосередивши увагу на підставах відмови у відкритті провадження щодо вимог про визнання акту вводу в експлуатацію гаража підробленим і незаконним, тоді як оскаржувана ухвала взагалі не містить висновків суду про підстави відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог про підтвердження того, що: відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа №2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області; ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №12015150110002611 слідчий Григорук О.В. не проводив. Вказані позовні вимоги не заявлялися [PERSON] у цивільній справі №484/5198/21 та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року. А відтак, судом залишено поза увагою і не перевірено доводи позивача про наявність підстав для відкриття провадження справі щодо першої та другої вимоги, заявленої позивачем у цьому позові. За такого, висновок суду першої інстанції щодо неможливості повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав в частині зазначених позовних вимог не ґрунтується на нормах законодавства, оскільки у справі № 484/5198/21 вказані позовні вимоги не були предметом судового розгляду.» Після повернення справі з суду апеляційної інстанції 23.04.2025 року судом першої інстанції по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні 14.05.2025 року позивач надав «уточнену» позовну заяву, в який змінив як прохальну частину так і описову. Обґрунтував свої вимоги тим, що 14 травня 1975 року він безоплатно отримав дозвіл Первомайськкомунгоспу № [NUMBER] на будівництво гаражу № [NUMBER] (після перереєстрації номер гаражу став № [NUMBER] ) на земельнім ділянці в [ADDRESS] та план-схему на його ім`я. Гараж був збудованим в 1977 році. Вказує, що фактично з 1977 року земельна ділянка і гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ) по [ADDRESS] являється його власністю. На той час гаражних кооперативів не існувало, акти введення гаража в експлуатацію не складалися. Приватизація гаражів, квартир та інше почалася в 90-х роках. В рішенні Первомайського міського народного суду Миколаївської області, справа № 2-1147 від 11.12.1979 року, вказано: «стороны ( [PERSON] ) по улице [PERSON] построили себе_гараж с подвалом. В соответствии co cт. 22 Кодекса о браке и семье УССР гараж является общей собственностью супругов, а поэтому каждый имеет право на 1/2 доли». Він отримав дозвіл на право користування гаражем, а його дружина, [PERSON] дозвіл на право користування підвалом під гаражем. Згідно законів України, це рішення суду є обов`язковим до виконання для всіх органів влади та інших. Вказує, що ніхто із влади не мав права відбирати у нього законно збудований гараж. Жодний із 60 судів по його справі не заперечує, що він дійсно на законних підставах збудував гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ) по [ADDRESS] . Про будування вищезазначеного гаражу підтверджує міськвиконком Первомайської міської ради № С-301 від 12.05.2023 року. В 1989 році [PERSON] (чоловік його колишньої дружини) навмисно створював перешкоди, його донька [PERSON] не могла покласти в законно збудований гараж свої речі. Голова кооперативу «Южний» [PERSON] порадив йому, щоб замість нього стала членом АГК «Южний» донька [PERSON] . Вони написали заяви і з того часу до 2011 року [PERSON] міг поставити свої речі в гараж тільки з дозволу його доньки. Несподівано в 2011 році [PERSON] подав на розлучення з [PERSON] ( [PERSON] ). Він вимагав, щоб [PERSON] негайно звільнив гараж від своїх речей. Справа дійшла до суду, який відбувся 15.09.2011 року, справа №2-1536/2011р. В суді [PERSON] несподівано для всіх пред`явив свідоцтво на право власності його гаражем і сказав суду, що він цей гараж збудував. Суддя, який вів цю справу, звернув увагу на представлені документи [PERSON] . В довідці №35 від 05.08.1996р., виданій на ім`я [PERSON] , написано, що земельна ділянка для будівництва гаражу № [NUMBER] в АГК «Южний» виділена рішенням Первомайського міськвиконкому № 453 від 21.01.1987р., а в акті здачі гаража в експлуатацію (де відсутній номер гаража) [PERSON] . Первомайським міськвиконкомом виділена земельна ділянка рішенням № 190 від 15.05.1990 р. Тобто, одному [PERSON] для будівництва гаража виділено дві земельні ділянки. До того, в рішеннях міськвиконкому № 453 і № 190 ім`я [PERSON] не значиться. В акті здачі гаража в експлуатацію від 15.08.1996 року і в рішенні Первомайського міськвиконкому № 213 від 14.08.1996 року, згідно якого [PERSON] видано свідоцтво на право володіння гаражем № [NUMBER] в АГК «Южний» відсутній номер гаражу. Суддя прийшов до висновку, що це є кримінальна справа і нею повинна займатись поліція і прокуратура та порекомендував залишити позов без розгляду. \~ \~ \~ \~ Таким чином 15.09.2011 року в суді він дізнався, що збудований ним гараж, згідно дозволу № 167 від 14.09.1975 року Первомайського міськкомунгоспу Первомайський міськвиконком віддав [PERSON] , який по підробленому акту введення гаражу в експлуатацію від 15.08.1996 року та довідці № 35 від 05.08.1996 року виданої невідомо ким, ніде не зареєстрованою, отримав свідоцтво на право власності на законно збудований ним гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ) по [ADDRESS] . З 15.09.2011 року він не може повернути свій гараж тому, що голова Первомайського міськвиконкому Миколаївської області Дромашко Людмила Григорівна, яка, на його думку, має вплив на працівників поліції, прокурорів та більшість суддів, стверджує, що довідка № 35 від 05.08.1996 року і акт введення гаража в експлуатацію від 15.08.1996 року видані [PERSON] законні. Основне, для отримання свідоцтва на право володіння гаражем треба мати дозвіл та план-схему на будівництво гаража або документи на купівлю. Всі інші довідки і акти другорядні. У Раілка МЛ. жодного свідка та жодного з вище перелічених документів немає. Зазначає, що фактично [PERSON] скасувала рішення суду № 2-1147 від 11.12.1979 року і віддала його гараж [PERSON] . Згідно відповіді голови Первомайського міськвиконкому Миколаївської області Дромашко Л.Г. № С-940 від 28.10.2011 року та № С-119 від 29.12.2011 року [PERSON] приватизував гараж № [NUMBER] в авто гаражному кооперативі «Южний», збудований ним на підставі: - Рішення Первомайського міськвиконкому № 390 від 19.11.1991 року «Про \~ \~ \~ \~включення [PERSON] в члени АГК «Южний»; - Довідки № 35 від 05.08.1996 року виданої, начебто, головою АГК «Южний»; - Акту введення гаража (де відсутній номер гаража) в експлуатацію від 15.08.1996 року, затвердженого рішенням Первомайського міськвиконкому № 213 від 14.08.1996 року, в якому пунктом 2 цього рішення зобов`язано міський комітет житлово-комунального господарства видати свідоцтво про право власності на гараж в АГК «Южний» [PERSON] , а пунктом 4 зобов`язано Первомайське МБТІ провести реєстрацію права власності на гараж № [NUMBER] в АГК «Южний», яке зареєстровано в МБТІ. Основний документ, згідно якого [PERSON] отримав свідоцтво на право власності гаража № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в АГК «Южний» являється акт введення гаража в експлуатацію від 15.08.1996 року і рішення Первомайського міськвиконкому № 213 від 14.08.1996 року в яких номер гаражу відсутній. Вказує, що рішення № 213 від 14.08.1996 року і акт від 15.08.1996 року до гаражу № [NUMBER] ) в АГК «Южний» не мають ніякого відношення. До того ж акт введення гаражу в експлуатацію підроблений і незаконний. В акті введення гаража в експлуатацію від 15.08.1996 року, виданого на ім`я [PERSON] відсутній номер гаража. Рішення міськвиконкому на відведення земельної ділянки № 190 від 15.05.1990 року не те, шо до [PERSON] , воно навіть, до кооперативу «Южний» не має ніякого відношення. Гараж № 120(115) збудований в 1977 році, дане рішення № 190 винесене 15.09.1990 року-. Це, на думку позивача, явне підроблення документу. Пункти 2,3,4 - не заповнені. В пункті 5 замість дозволу міськвиконкому на будівельні роботи вписано рішення міськвиконкому № 390 від 19.11.1991 року про включення [PERSON] в члени_кооперативу «Южний». Це, на його думку, теж підробка документу. В акті введення гаража в експлуатацію відсутні дати початку і завершення будівництва. Отже, вище вказаний акт до гаражу № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в АГК «Южний» не має ніякого відношення. На підставі вищевикладеного просив: - визнати те, що Первомайська міська рада Миколаївської області незаконно позбавила його права користуватися законно збудованим гаражем № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в АГК «Южний» по [ADDRESS] ; - визнати те, що Первомайська міська Миколаївської області незаконно видала [PERSON] , акт введення гаража в експлуатацію від 15.08.1996 року, а також свідоцтво на право власності на гараж № [NUMBER] ( [NUMBER] ); - визнати акт введення гаража в експлуатацію від 15.08.1996 року незаконним, підробленим і що він до гаражу № [NUMBER] ) в АГК «Южний» не має ніякого відношення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача просила справу слухати без її участі, надала відзив (ще до уточнення позивачем вимог), в якому просила відмовити в задоволені позову, оскільки Первомайська міська рада Миколаївської області є неналежним відповідачем у даній справі. Після уточнення позовних вимог від відповідача ні відзиву ні інших заяв не надходило, хоча судом було направлено відповідачу копію позовної заяви. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 1975 року [PERSON] було надано дозвіл № [NUMBER] на проведення будівельних робіт з будівництва гаражу розміром 3,5 м на 6 м на земельній ділянці, розташованій по [ADDRESS] . Рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 11 грудня 1979 року було визначено порядок користування гаражем, відповідно до якого [PERSON] користується гаражем, а [PERSON] - підвалом під ним. 14 серпня 1996 року приймальною комісією в присутності [PERSON] зафіксовано, що [PERSON] збудовано гараж площею 24 кв м з підвалом. Комісія постановила вважати цей гараж прийнятим в експлуатацію. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи: [PERSON] , Автогаражний кооператив «Южний», [PERSON] про визнання незаконним рішення Первомайської міської ради Миколаївської області №213 від 14.08.1996 року «Про затвердження актів прийому в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» в частині затвердження акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту жителю м. Первомайська [PERSON] на гараж в АГК «Южний» та в частині зобов`язання міського комітету житлово-комунального господарства видати свідоцтво на право власності на гараж в АГК «Южний» [PERSON] . Вказаними рішеннями встановлено, що доводи [PERSON] про набуття права власності на гараж не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що йому виділялась земельна ділянка для забудови та що він здійснив дії, які б свідчили про закінчення будівництва та прийняття його у експлуатацію. Оскільки він не набув прав забудовника, або власника новоствореного об`єкту чи його користувача, як член кооперативу, то оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування його законних прав та інтересів не порушує. Доказів набуття права власності на гараж не встановлено Також, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту ввода в експлуатацію гаража підробленим і незаконним, визнання свідоцтва на право власності незаконним та визнання позивача власником гаража. Зазначеними рішеннями встановлено, що [PERSON] належними та допустимими доказами не довів, яким чином було порушено його права оскаржуваними актами, оскільки він не набував прав забудовника або власника спірного гаражу чи його користувача, як член кооперативу. Досліджені докази свідчать, що позивачу земельна ділянка для забудови не виділялася, він дій, які б свідчили про закінчення будівництвом та прийняття в експлуатацію гаражу не здійснював. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Стаття 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути визнання права, визнання незаконними рішень. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що предметом спору у даній справі, як і у попередніх цивільних справах, рішення по яким приведено вище, незалежно від формулювання позовних вимог позивачем, є право власності на гараж в АГК «Южний» по [ADDRESS] , який позивач вважає своїм, так як побудував його власноруч. Проте, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року (провадження № 2/484/65/17, справа № 484/2939/16-ц), яке набрало законної сили, в мотивувальній частині було встановлено наступне: «14.05.1976 року [PERSON] . Первомайським міськкомгоспом було видано дозвіл № [NUMBER] на виконання будівельних робіт по спорудженню гаражу розміром 3,5х6,0 м по [ADDRESS] . Будь-які інші документи, які свідчать про те, що будівництво або розпочато, або завершено, що гараж прийнятий в експлуатацію і оформлено право власності на нього за позивачем відсутні. Також не визнано рішенням суду право власності на гараж за [PERSON] . Таке право власності не зареєстроване в МБТІ. Рішенням Первомайського міського народного суду № 2-1147/1979 р. від 11.12.1979 року також не визнано право власності на зазначений гараж ані за [PERSON] , ані за його дружиною. Встановлено порядок користування гаражем, при цьому не зазначено, де він знаходиться, кому належить, яка його площа тощо. Також суду не надані будь-які докази того, що [PERSON] являвся членом АГК Южний. Таким чином, відсутні будь-які докази того, що [PERSON] збудував гараж в АГК Южний або іншим чином придбав його у власність. Крім того, він не був членом АГК Южний. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 27.12.2012 року, що набрало законної сили встановлено, що рішенням № 419 від 18.06.1985 року виконкому Первомайської міської ради народних депутатів Про організацію автогаражного кооперативу Южний на підставі матеріалів загальних зборів володільців індивідуального транспорту вирішено затвердити протокол № 1 від 13.04.1985 року загальних зборів АГК, затверджено список індивідуальних автоволодільців, які увійшли до складу кооперативу. При цьому а ні [PERSON] , а ні [PERSON] не включені до такого списку. Також серед номерів гаражів відсутні № 115 та № 120. Пунктом 5 зазначеного рішення зобов`язано володільців гаражів, збудованих на території кооперативу Южнийвступити в кооператив, та попереджено їх, що інакше Виконком міської ради буде змушений вимагати від володільців гаражів звільнити ділянку, належну кооперативу Южний. Тобто, на момент отримання позивачем дозволу на будівництво гаражу, АГК Южний ще не існувало, оскільки згідно вказаного вище рішення такий кооператив створений лише у 1985 році. Однак, як видно з матеріалів справи, позивач не вчинив жодних дій щодо вступу в кооператив, завершення будівництва і реєстрації права власності на гараж. Він не писав відповідної заяви про вступ у кооператив, не вніс вступний внесок, не сплачував визначених установчими документами кооперативу внесків та податок на землю, як це передбачено п.п.4.4, 4.7 Статуту АГК. Жодних доказів на підтвердження такого суду не надано, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести перед судом обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення. Як видно з журналу обліку членів АГК Южний, членом АГК являвся [PERSON] , як володілець гаражу № [NUMBER] у секторі [NUMBER] згідно протоколу № 19 засідання правління АГК Южнийвід 10.02.1990 року, пунктом 2 якого його прийнято у кооператив замість Бєлоусової. На підставі зазначеного протоколу рішенням № 390 від 19.11.1991 року виконкому Первомайської міської ради Про включення громадян в авто-гаражні кооперативи [PERSON] був включений до АГК Южний. Згідно Акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Первомайської міської ради № 213 від 14.09.1996 року прийнято в експлуатацію гараж [PERSON] в АГК Южнийплощею 24 кв.м. 02.12.1996 року складено технічний паспорт гаражу № [NUMBER] , належного [PERSON] , а 03.12.1996 року [PERSON] видане свідоцтво про право власності на гараж № [NUMBER] в АГК Южнийв м. Первомайську. Проведена таким чином реєстрація права власності на гараж за [PERSON] відповідає вимогам Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 03.12.1995 року № 56, зареєстрованого в Мінюсті України 19.01.1996 року за № 31/1056, які діяли на той час. При цьому земельна ділянка, на якій розташований гараж [PERSON] на підставі рішення № 453 від 21.10.1987 року виконкому Первомайської міської ради Про відведення земельних ділянок під авто-гаражні кооперативиналежить АГК Южний. Крім того, з технічного паспорту на спірний гараж вбачається, що рік його будівництва 1990 р. Правовідносини, щодо яких виник спір між сторонами, виникли та існували з 1976 рік отримання дозволу на будівництво [PERSON] до грудня 1996 року, коли [PERSON] отримав гараж у власність. Таким чином, до вказаних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на той час, а саме ЦК УРСР, Закон Про власність, Закон Про кооперацію в СРСР. Оцінивши надані суду докази, враховуючи роз`яснення, надані у постановах Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.23.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права власностіта № 5 від 28.06.1991 року Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів, суд вважає, що відсутні будь-які передбачені ЦК УРСР, Законом Про власність та Законом Про кооперацію в СРСРпідстави для визнання незаконним рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 213 від 14.08.1996 року "Про затвердження актів прийому в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" в частині затвердження акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту жителю м.Первомайська [PERSON] на гараж в АГК "Южний" та в частині зобов`язання міського комітету житлово-комунального господарства видати свідоцтво на право власності на гараж в АГК "Южний" [PERSON] та скасуванню свідоцтва про право власності на гараж № [NUMBER] в АГК «Южний» по [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] 3 грудня 1996 року на підставі рішення Первомайської міської ради Миколаївської області №213 від 14.08.1996року «Про затвердження актів прийому в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». Довідки від 16.08.2011р, видані головою АГК Южний [PERSON] (а.с. 56 та 62 ) не являються легітимними доказами, оскільки по-перше, містять інформацію, яка не відповідає дійсності, перекручують існуючи факти, видані з перевищенням наданих голові АГК повноважень. Так, довідка № 4 від 16.08.2011 року про те, що володільцями гаражу № [NUMBER] являються [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення суду № 2-1147/1979 року, явно видана з перевищенням повноважень, оскільки таким судовим рішенням встановлено порядок користування гаражем без адреси, номеру, належності до будь-якого АГК, таким рішенням не визнано право власності на гараж. Довідка без номеру і дати взагалі написана почерком [PERSON] , у ній міститься аналогічна інформація, хоча в даний час такої людини як [PERSON] не існує, вона не є членом кооперативу і ніколи ним не була.» Отже, всі аргументи, зазначені позивачем в обґрунтування позовних вимог про визнання незаконного позбавлення його відповідачем права користуватися законно збудованим гаражем, незаконного видання [PERSON] , акту введення гаража в експлуатацію та визнання цього акту незаконним, вже були предметом судового розгляду, були перевірені судом і отримали відповідну оцінку під час розгляду справи № 484/2939/16-ц. Зокрема судом було встановлено, що відсутні будь-які докази того, що [PERSON] збудував спірний гараж в АГК Южний або іншим чином придбав його у власність, а тому відсутні докази порушення прав позивача з боку відповідача. На підставі викладеного суд знаходить необґрунтованими і безпідставними позовні вимоги, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed