Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У квітні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення юридичного факту. Свою заяву обґрунтовував тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21 зобов`язано відновити газопостачання в будинку [ADDRESS] . Постановою про відкриття виконавчого провадження у справі №72541070 від 17.08.2023 зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» відновити газопостачання у вказаному вище будинку. Відповідно до постанови НКРЕКП №1594 від 31.08.2023 АТ «Київоблгаз» позбавлений ліцензії з розподілу природнього газу, виконавцем послуг розподілу у Київській області призначено Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережи Украйни». Скаржник направив вимогу до АТ «Київоблгаз» щодо надання йому витягу з невиконаних ними зобов`язань за період провадження ними господарської діяльності з розподілу природного газу у 2020-2023 роках, а саме неможливість виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21. Однак, АТ «Київоблгаз» листом від 01.11.2023 не надали відповіді на вимогу, замість цього повідомили скаржника, що АТ «Київоблгаз» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та вказав, що рішенням суду від 30.01.2024 у справі №369/6588/21 було відмовлено у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 27.10.2023 скаржник звернувся із запитом до НКРЕКП за роз`ясненням ситуації, у відповідь на яку НКРЕКП повідомила, що усі суб`єкти газового ринку добросовісно виконують Закони України та нормативно-правових актів владних повноважень, разом з цим ненадання АТ «Київоблгаз» копії витягу з невиконаних АТ «Київоблгаз» зобов`язань щодо виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21 підтверджують поясненням представника АТ «Київоблгаз», які були надані в судовому засіданні у справі №369/6588/21. Враховуючи зазначене, скаржник просив суд: встановити юридичний факт, а саме: факт не виконання п.2 Постанови НКРЕП №1594 від 31.08.2023 АТ «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз»; встановити юридичний факт, а саме: факт в позбавленні доступу до газопостачання природним газом домогосподарства по [ADDRESS] споживача [PERSON] у 2023-2024 роках АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз». У судовому засіданні скаржник заяву підтримав та просив задоволити. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21 зобов`язано відновити газопостачання в будинку [ADDRESS] . На виконання вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом було видано виконавчий лист №369/6588/21 від 10.08.2023. Постановою про відкриття виконавчого провадження у справі №72541070 від 17.08.2023 зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» відновити газопостачання у вказаному вище будинку. Актом державного виконавця від 12.09.2023 встановлено, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21 на виконання якого було відкрито виконавче провадження №72541070 боржником виконано не було. 31.08.2023 НКРЕКП прийнято постанову №1594 «Про зупинку дії ліцензії з розподілу природнього газу, виданої АТ «Київоблгаз» у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природнього газу до ТОВ «Газорозподільні мережи Украйни». Листом від 01.11.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» повідомило скаржнику про те, що діяльність оператора ГРМ, в тому числі з відновлення газопостачання, здійснюється виключно на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природнього газу в межах території, де знаходиться газорозподільча система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації, а з 01.09.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» позбавлений здійснювати таку діяльність у зв`язку з відсутністю ліцензії, що в свою чергу унеможливлює подальше виконання особою рішення суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.01.2024 по справі №369/6588/21 відмовлено у задоволенні заяви АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2\~статті 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно\~статті 294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пунктів 1, 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(зі змінами) убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 318 ЦПК України\~встановлені вимоги до змісту заяви, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1\~ст. 319 ЦПК України). Таким чином, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення. Як вбачається із заяви [PERSON] метою встановлення факту невиконання п.2 Постанови НКРЕП №1594 від 31.08.2023 АТ «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» та факту позбавлення доступу до газопостачання природним газом домогосподарства по [ADDRESS] споживача [PERSON] у 2023-2024 роках АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» в судовому порядку потрібно йому для реалізації права на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21 та подальшого звернення до НКРЕП щодо його невиконання. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що право скаржника на виконання вищевказаного рішення ніким не оспорюється, визнається державою на рівні закону, а у заяві про визнання виконавчого листа, який видавався на виконання рішення суду заявникові відмовлено, зазначивши, що дане рішення підлягає до виконання і підстави для визнання листа таким, що не підлягає виконанню відсутні. Крім цього, АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», як боржником у виконавчому провадженні 72541070 щодо примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2023 по справі №369/6588/21, факт невиконання ним своїх зобов`язань по рішенню суду в частині відновлення газопостачання до житлового будинку не заперечується. Частина перша\~ст. 319 ЦПК України\~зобов`язує суд у рішенні про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого зазначити мету встановлення факту. До сфери п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~також належать суміжні способи захисту прав, що не вносять змін до існуючих правовідносин. Зокрема, у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Суд у даній справі не встановив факт порушення особистих прав заявника, які б підлягали захисту у судовому порядку в обраний ним спосіб, та необхідність і дійсну мету встановлення (підтвердження) судом факту, про який просив заявник а також оспорення або ставлення факту під сумнів такого факту будь-ким. Крім цього, у разі заміни боржника у виконавчому провадженні стягувач не позбавлений права на вчинення дій щодо заміни боржника у виконавчому провадженні. Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертав увагу судів, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. В даному випадку, суд дійшов висновку, що заявник звернулась до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів, а встановлення такого факту жодним чином не сприятиме відновленню чи захисту його порушених прав, а тому заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed