Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

16 квітня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] , укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10003502033 від 03.04.2021 року, згідно умов якого відповідачу перераховано кредитні кошти на банківську картку в сумі 5000 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 05.09.2022 року згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (змінено найменування на ТОВ «Компані Інвест Фінанс») відступлено право вимоги за Кредтним договором № 10003502033 від 03.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилася заборгованість перед позивачем - 17 147 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками 12147 грн. 00 коп. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованість за Кредитним договором № 10003502033 від 03.04.2021 року у розмірі 17147 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданому до суду позові просив у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин. 18.06.2025 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.04.2021 року з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, [PERSON] , подано Заявку на отримання кредиту. Дана заява № 10003502033 від 03.04.2021 року знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». Електронний підпис накладено [PERSON] , одноразовим ідентифікатором. Таким чином відповідач уклав договір про споживчий кредит № 10003502033 від 03.04.2021 року та на підставі платіжного доручення відповідачу перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5\~000 грн. Кредитний договір було укладено строком на 30 днів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, відповідно до умов договору. Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. 05.09.2022 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 10003502033 від 03.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов вищевказаного договору відступлення права вимоги та відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 17\~147 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками 12147 грн. 00 коп.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 17147 грн. 00 коп. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 9 000 грн. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved