Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 79\~113 (сімдесят дев`ять тисяч сто тринадцять) гривень 46 копійок а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2\~422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. В обґрунтування позову зазначено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001762822901 та видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7000,00 грн., який пізніше було збільшено до 44412 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 р. складає 79\~113 (сімдесят дев`ять тисяч сто тринадцять) гривень 46 копійок, з яких: 44\~337, 93 грн. - заборгованість за кредитом; 34\~775,53 грн. - заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. З метою досудового врегулювання спору, позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. 23 квітня 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В позовній заяві зазначено, що позивач не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач повідомлявся про розгляд справи судом належним чином, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 17 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001762822901, що підтверджується копією заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копією паспорту споживчого кредиту та копією Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до наданої позивачем копії заяви № 2001762822901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідачу було відкрито поточний рахунок та видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7 000 гривень, на умовах строковості (12 місяців, з можливістю пролонгації), зворотності та платності (розмір процентної ставки - 47,88% річних). В подальшому, розмір кредитного ліміту по кредитній картці відповідача було збільшено до 44412 гривень, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001762822901 від 17.12.2020 року. Підписавши Заяву, відповідач підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Відповідно до п. 2.1.3 частини 2 Публічної пропозиції Договір містить елементи різних договорів (є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України). До відносин Сторін застосовуються у відповідних частинах положення законодавства України про договори, елементи яких містяться в цьому Договорі. Згідно п. 2.2.1 частини 2 Публічної пропозиції Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору у письмовій (паперовій або електронній) формі за умови подання Клієнтом документів і відомостей, перелік яких визначається відповідно до вимог законодавства України та/або внутрішніх документів Банку, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору. У разі ненадання фізичною особою необхідних Банку документів чи відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе, вважається, що такі дії фізичної особи позбавляють Банк можливості надання цій особі банківських послуг, у зв`язку з чим Банк відмовляє такій фізичній особі в укладанні з нею Договору та її обслуговуванні. Банк може відмовити Клієнту у наданні послуг(и) за цим Договором у випадках, передбачених законодавством України, а також якщо це може призвести до порушення законодавства та/ або надання таких послуг унеможливлено нормативно-правовими актами Національного банку України (мораторій, заборона, обмеження тощо). У відповідності до п. 2.2.5 частини 2 Публічної пропозиції підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Заява на приєднання до Договору може оформлюватися у паперовому або в електронному вигляді, в тому числі із можливістю проставлення зі сторони Клієнта цифрового власноручного підпису (за наявності технічної можливості у Банку) безпосередньо у Банку (відділеннях або іншому місці надання Банком послуг) або за допомогою будь-якого Дистанційного каналу обслуговування. Банк свої зобов`язання за кредитним договором № 2001762822901 від 17.12.2020 року виконав в повному обсязі, відкривши поточний рахунок, видавши кредитну картку та надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по особовому (банківському) рахунку відповідача за період з 17.12.2020 по 01.02.2024. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за умовами договору. Поряд з цим, з метою досудового врегулювання спору, 01.02.2024 року АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №2001762822901 від 17.12.2020 року, що підтверджується копією письмової вимоги за вих. № КНО-44.2.2/74 від 01.02.2024 та копією списку згрупованих відправлень. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, з матеріалів справи вбачається, що в порушення вищевказаних вимог законодавства та умов договору, відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором станом на 01.02.2024 року розмір заборгованості відповідача складає 79\~113 (сімдесят дев`ять тисяч сто тринадцять) гривень 46 копійок, з яких: 44\~337, 93 грн. - заборгованість за кредитом; 34\~775, 53 грн. - заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001762822901від 17.12.2020 року. Наразі вказана заборгованість відповідачем не погашена. Згідно ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами. При цьому суд також враховує, що відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №2001762822901від 17.12.2020 року в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved