Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за участю заінтересованої особи Гуменецької сільської ради. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Маючи намір прийняти спадщину, 27.11.2023 він звернувся до приватного нотаріуса Кам?янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч Зої Василівни. Проте, цього ж дня приватним нотаріусом було видано роз?яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причина відмови - у зв?язку з відсутністю підстав. Заявник постійно проживав з травня 2022 року разом зі своїм батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . В цій квартирі і проживав по день смерті його батько, [PERSON] , оскільки він внаслідок стану здоров?я не міг самостійно забезпечити свій побут та саме заявник опікувався батьком. Не звертався до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки був впевнений, що автоматично прийняв спадщину внаслідок спільного проживання із спадкодавцем. Так, згідно довідки ПП «ОСВ КАПІТАЛ» підтверджується факт проживання батька разом з ним. Також, згідно довідки старости Думанівського старостинського округу вбачається, що його батько [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але тривалий час не проживав за вказаною адресою. Заявник подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги підтримав Заінтересована особа повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно положень ч.2ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності, доходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2ст. 293 ЦПК Українисправи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Маючи намір прийняти спадщину, 27.11.2023 він звернувся до приватного нотаріуса Кам?янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч Зої Василівни. Проте, цього ж дня приватним нотаріусом було видано роз?яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причина відмови - у зв?язку з відсутністю підстав. Заявник постійно проживав з травня 2022 року разом зі своїм батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . В цій квартирі і проживав по день смерті його батько, [PERSON] , оскільки він внаслідок стану здоров?я не міг самостійно забезпечити свій побут та саме заявник опікувався батьком. Не звертався до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки був впевнений, що автоматично прийняв спадщину внаслідок спільного проживання із спадкодавцем. Так, згідно довідки ПП «ОСВ КАПІТАЛ» підтверджується факт проживання батька разом з ним. Також, згідно довідки старости Думанівського старостинського округу вбачається, що його батько [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але тривалий час не проживав за вказаною адресою. Відповідно до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживав разом із батьком, здійснював догляд за ним та здійснив його поховання. Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ізст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 1ст. 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1ст. 294 ЦПК Українивизначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявника з батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Суд вважає належно доведеним той факт, що [PERSON] проживав разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказане узгоджується із дослідженими в судовому засіданні доказами. З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать можливість реалізувати майнові права на спадщину.

Outcome: approved