Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач ТОВ « ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме: за Договором позики № 6405148 в розмірі 31120 грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21120,60 грн. сума заборгованості за відсотками, за Договором позики № 76115262 у сумі 21240 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15240 грн. сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором №13828-12/2023 у сумі 40 000 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000 грн. сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором № 40203-12/2023 в розмірі 40 000 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30 000 грн. сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором № 07837-12/2023 в розмірі 19875 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14875 грн. сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором №123540 в розмірі 18721,26 грн., з яких: 13528,48 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4691,78 грн. сума заборгованості за відсотками, 501 грн. сума заборгованості за комісією. Всього позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 170956, 26 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.11.2023 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6405148. 11.01.2024 р. ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024 про відступлення права грошової вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 4 від 15.05.2024 до Договору факторингу № 11-01/2024 укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до останнього відійшло право вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 31120 грн. 15.01.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір Позики № 76115262. 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 про відступлення права грошової вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 до Договору факторингу № 14/06/2021 укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до останнього відійшло право вимоги до відповідача за договором позики № 76115262 в розмірі 21240 грн. 08.12.2023 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 13828-12/2023. 29.04.2024 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024 про відступлення права грошової вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024 укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до останнього відійшло право вимоги до відповідача за кредитними договором № 13828-12/2023 у сумі 40\~000 грн. 25.12.2023 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 40203-12/2023. 20.06.2024 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20062024 про відступлення права грошової вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 20062024 укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до останнього відійшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 40203-12/2023 у сумі 40 000 грн. 08.12.2023 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 07837-12/2023. 29.04.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024-1 про відступлення права грошової вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до останнього відійшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 07837-12/2023 у сумі 19875 грн. 25.11.2023 р. між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 123540. 14.06.2024 р. між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14062024 про відступлення права грошової вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 14.06.2024 р. до Договору факторингу № 14062024 укладеного між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до останнього відійшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 123540 у сумі 18721,26 грн. Всупереч умов вказаних договорів, не зважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки інших кредиторів. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження , з повідомленням сторін. 03 квітня 2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а провадження по справі закрити. У відзиві зазначає, що правовідносини за договорами позики між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» виникли 01.11.2023 р., ТОВ «Аванс Кредит» - 08.12.2023 р., ТОВ «Аванс Кредит» - 25.12.2023 р., ТОВ «Стар Файненс Груп»- 08.12.2023 р., ТОВ «ФК «Кредіплюс» 25.11.2023 р., тобто значно раніше, ніж був укладений договір факторингу між даними фінансовими установами, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а також на час укладення даного договору було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором. Права майбутньої вимоги на момент укладення договору мали би бути визначеними, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ щодо відповідача на момент укладення договорів факторингу не було. Представник відповідача вважає, що ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «ФК « Кредіплюс» фактично не могло відступити право вимоги за договорами позики в подальшому ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, представник відповідача звертає увагу, що договір позики між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений 15.01.2024 р., тобто фінансові правовідносини виникли значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», у якому предмет договору не індивідуалізований належним чином, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. Представник відповідача вказує, що надані позивачем до суду копії договорів не містять підпису відповідача . Крім того, не надано докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. У договорі, укладеному з первісними кредиторами, відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. У наданих документах не містяться відомості про те, що кошти перераховуються на підставі відповідних договорів, що не дає суду можливість застосувати до даних правовідносин умови цих договорів. [PERSON] не був повідомлений про зміну кредиторів за кредитними договорами. Матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вказаними договорами. Таким чином, вимоги пред`явленого позову представник відповідача вважає не доведеними. Представник відповідача вказує, що позивачем не обґрунтовано суму заборгованості , яку він просить стягнути з відповідача, вказана сума не підтверджена належними розрахунками, які б узгоджувались з матеріалами справи та кредитними договорами . Крім того, не надано первісних бухгалтерських документів відносно видачі кредитів та їх часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також відсотки зазначені в розрахунках та довідках є правильними. Представник відповідача вважає, що відсутність у справі первинних документів позбавляє можливості перевірити факт можливості отримання позичальником коштів у кредит та перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування , а також підстави та нарахування відсотків. Крім того, представник відповідача у відзиві посилається на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на основний період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язання перед підприємствами , установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта завершеного житлового будівництва, майнових прав на них) та / або автомобіля. Крім того, представник відповідача вказує, що позивачем не надано доказів досудового врегулювання спору зі сторони позивача та не підтверджено факту правомірності звернення до суду з позовною заявою (том 1 а.с.153-162). 09 квітня 2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Зіморой Д.М. до суду надійшла відповідь на відзив, у якому останній зазначив , що відповідачем укладено\~договори щодо\~отримання кредитних\~коштів,\~а саме: Кредитний договір №6405148 від 01 листопада 2023р., Кредитний договір № 76115262 від 15 січня 2024р., Кредитний договір № 13828-12/2023 від 08 грудня 2023р., Кредитний договір № 40203-12/2023 від 25 грудня 2023р., Кредитний договір № 07837-12/2023 від 08 грудня 2023р., Кредитний договір № 123540 від 25 листопада 2023р. У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Представник позивача зауважує, що для укладення вищевказаних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств позичальником власноруч. Представник позивача зауважує, що укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором (позикодавцем) не було б укладено, що і є доказом фактичного підписання оригіналів кредитних договорів та надання йому примірника оригіналів договорів. Представник позивача вважає, що позивачем доведено факт укладання вищевказаних договорів відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо доказів , які підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу та первинних документів представник позивача зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею. У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору. Надані додаткові розрахунки заборгованості за Кредитним договором є складеними первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх. Перерахування коштів на платіжні карти відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі, обгрунтовано розмір заборгованості за вказаними договорами та отримання Відповідачем кредитних коштів, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Представник позивача вказує, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було здійснено переказ кредитних коштів, маючи безперешкодний доступ до банківських виписок, не надав до суду документи на спростування факту отримання кредитних коштів, тому прохав поновити строк, прийняти до розгляду та задовольнити клопотання позивача про витребування доказів з банківських установ, яке буде подано до суду окремим клопотанням з метою підтвердження або спростування факту отримання відповідачем кредитних коштів. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договорами позики та кредиту представник позивача зазначає, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання договору Позики між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути позивач, нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою, передбаченою кредитним договором. Представник позивача зазначає, що відповідно до наданих позивачем розрахунків вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками здійснювалось тільки Первісними кредиторами, виключно в межах періоду кредитування, вказаного у Договорі Позики. Щодо Закону\~України «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей»,\~то відповідач\~не надав\~Первісному кредитору\~жодних доказів на\~підтвердження того\~факту,\~що у\~нього є\~право на\~пільги відповідно\~до ЗУ\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей».\~Для припинення\~нарахування штрафних\~санкцій,\~пені,\~а також\~процентів за\~ користування\~кредитом Відповідач\~зобов`язаний був\~звернутись до\~відділення відповідної\~фінансової установи,\~надати відповідні\~підтверджуючі документи\~для призупинення\~нарахування штрафних\~санкцій за\~користування кредитом\~і як\~наслідок отримати\~документ,\~що підтверджує\~призупинення нарахування\~штрафних санкцій за користування кредитом. Щодо повідомлення про відступлення права вимоги представник позивача зазначає, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Договори факторингу укладені між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача (том 1 а.с. 170-217). 21 квітня 2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у якому зазначає, що у відповіді на відзив позивач підтверджує , що вказані Умови та Правила є невід`ємною частиною кредитних договорів та зазначає, що дані Умови та Правила є в загальному доступі на сайтах первісних кредиторів . Однак представник відповідача зауважує, що це не звільняє кредитодавця від обов`язку надати їх позичальникові та пересвідчитись у тому, що позичальник ознайомився саме з цими Умовами та Правилами. Враховуючи, що за умовами заяви позичальника , остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника , тому представник відповідача вважає, що позивачем не доведено , що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості кредиту у розмірі 170\~956, 26 грн., що становить загальну заборгованість за вище вказаними кредитними договорами. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягає задоволенню. Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитними договорами підготовлені робітниками організацій є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Представник відповідача зазначає, що матеріали справи не містять документів та доказів, що підтверджують факт звернення до позичальника про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Представник відповідача вважає, що позовна заява до [PERSON] подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною (том 2 а.с.106-112). Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року витребувано у АТ «ПРИВАТБАНК» (м. Дніпро, вул.. Набережна Перемоги,50) інформацію щодо наявності у [PERSON] ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 01.11.2023; інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) за період з 15.01.2024 по 19.01.2024, з 25.12.2023 по 29.12.2023, з 25.11.2023 по 29.11.2023, з 01.11.2023 по 05.11.2023, з 08.12.2023 по 12.12.2023, з детальною інформацією щодо призначення платежу і джерело надходження коштів. ( том 2 а.с.120). 29 травня 2025 року до суду надійшла витребовувана ухвалою суду від 22 квітня 2025 року інформація (а.с.120). Представник позивача Зіморой Д.М. у відповіді на відзив просив проводити судове засідання за відсутності представника позивача (том 1 а. .217). У матеріалах справи наявна заява представника відповідача [PERSON] Зачепіло З.Я. про розгляд справи без її участі (том 2 а.с.114). Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.11.2023 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики № 6405148 від 01.11.2023 р. Сума кредиту 10\~000 грн., строк, на який надається кредит 80 днів, процентна ставка за кожен день користування кредитом 3.00 % ( том 1 а.с.13-17). 01 грудня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 6405148 від 01.11.2023 р. сума позики на дату укладення угоди 10\~000 грн. строк користування позикою за цією Додатковою угодою до 19 лютого 2024 р. 80 днів. , базова процентна ставка , фіксована 2,49 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією Додатковою угодою, основна процентна ставка, фіксована: 3.00% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією Додатковою угодою (том 1 а.с.23). 11.01.2024 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( том 1 а.с.26-28). 15.05.2025 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено Додаткову Угоду № 4 до Договору Факторингу № 11-01/2022 від 11 січня 2024 року згідно якої права вимоги, що відступаються фактору згідно Реєстру Боржників № 4 від 15.05.2024 р. (том. 1 а.с.29). З Витягу з Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 вбачається, що ТОВ «МАНІФОЮ» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 6405148 укладеного з [PERSON] на суму 31120 грн., яка складається із 10000 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу, 21120 грн. суми заборгованості за процентами за користування договором позики ( том 1 а.с.31). 15.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76115262 розмір кредиту 6000 грн. Строк дії кредиту 29 днів, процентна ставка за користування кредитними коштами 2,5 % в день (а.с.34-36). 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( том 1 а.с.41-42). 19.08.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено Додаткову Угоду № 34 до Договору Факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року згідно якої права вимоги, що відступаються фактору згідно Реєстру Боржників № 30 від 19.08.2024 р. (том. 1 а.с.44). З Витягу з Реєстру боржників № 30 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 76115262 у сумі 21240 грн., з яких 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15240 грн. сума заборгованості за відсотками ( том 1 а.с.46). 08.12.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 13828-12/2023 розмір кредиту 10000 грн. Строк дії кредиту 120 днів, процентна ставка за користування кредитними коштами 2,50 % в день ( том 1 а.с.55-57). 29.04.2024 р. між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( том 1 а.с.61-63). З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024 вбачається, що ТОВ «Аванс кредит» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № № 13828-12/2023 укладеним з [PERSON] у сумі 40000 грн. , з яких 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.65). 25.12.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 40203-12/2023 розмір кредиту 10000 грн. Строк дії кредиту 120 днів, процентна ставка за користування кредитними коштами 2,50 % в день ( том 1 а.с.68-70). 20.06.2024 р. між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20062024 у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( том 1 а.с.74-76). З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 20062024 від 20.06.2024 вбачається, що ТОВ «Аванс кредит» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 40203-12/2023 укладеним з [PERSON] у сумі 40000 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000 грн. сума заборгованості за відсотками ( том 1 а.с.78). 08.12.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 07837-12/2023 розмір кредиту 5000 грн. Строк дії кредиту 360 днів, процентна ставка за користування кредитними коштами 2,50 % в день ( том 1 а.с. 81-84). 29.04.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до якого ТОВ ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( том 1 а.с.88-89). З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 вбачається, що ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 29042024-1 укладеним з [PERSON] у сумі 19875 грн. , з яких 5\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14875 грн. сума заборгованості за відсотками ( том 1 а.с.91). 25.11.2023 р. між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 123540 розмір кредиту 16667 грн. Строк дії кредиту 112 днів, процентна ставка за користування кредитними коштами 240 % річних, комісія за надання кредиту 3\~666,74 грн. ( том. 1 а.с. 96-101). 14.06.2024 р. між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14062024 у відповідності до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( том 1 а.с.102-104). З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 14062024 від 14.06.2024 р. укладеним з [PERSON] у сумі 18721 грн. 26 коп.., з яких 13528,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4691,78 грн. сума заборгованості за відсотками, 501 грн. сума заборгованості за комісією (а.с.106). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12\~ст. 11 цього Закону\~передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1\~ст. 3 цього Закону). Оскільки договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариств, доступ до яких забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток та [PERSON] підписав їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~(електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Будь-яких доказів щодо неправомірного використання сторонньою особою персональних даних відповідача, у тому числі доступу до банківського рахунку, [PERSON] до суду не надано. Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредити вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено,\~що позичальник\~зобов`язаний повернути\~позикодавцеві позику\~(грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками у\~такій самій\~кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Факт отримання відповідачем кредитних коштів під час розгляду справи підтверджено наданими письмовими доказами, зокрема довідками про переказ грошових коштів через Сервіс Онлайн Платежів ( том. 1 а.с. 228, 238,239), що спростовує твердження представника відповідача про не підтвердження перерахування грошових коштів. Щодо твердження представника відповідача про те, що надані позивачем виписки з рахунку не є первинним бухгалтерськими документами та не доводять суму заборгованості. Так, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписка з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Належність банківської виписки клієнта до первинних документів визначено також Переліком типових документів, затверджених наказом МЮ України № 578/5 від 12.04.2012 року. Саме до такого висновку прийшов і Верховний Суд при розгляді справи № 554/4300/16-ц із аналогічних правовідносин, зазначивши у постанові від 25 травня 2021 року про те, що згідно із зазначеною нормою закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року N 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банкуУкраїни від04.07.2018року N75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На виконання вимог ухвали суду АТ «КБ «Приват Банк» надано інформацію щодо наявних карткових рахунків відкритих на ім`я [PERSON] та надано виписки по рахунках, з яких вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами (том. а.с.127-131) . Крім того, позивачем до позову надано Інформаційні довідки про перерахування коштів. Крім того, банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого\~наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5\~(далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Згідно із бухгалтерським обліком якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Водночас у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості. Аналіз кредиторської заборгованості проводиться на підставі використання фінансової звітності, бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того, щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами масштабів діяльності установи, при складанні розрахунку заборгованості, використовуються ряд коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості, як показники фінансових результатів. Таким чином, розрахунок заборгованості відповідно до\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Щодо заперечень представника відповідача про розмір заборгованості та нарахованих відсотків. З доданих до позовної заяви кредитних договорів та договорів позики укладених [PERSON] вбачається, що останній, підписавши їх, погодився з умовами викладеним у договорі та з встановленими позикодавцем процентами за користування кредитними коштами. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, провадження №61-19992св18, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Крім цього, також варто звернути увагу на вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року , №917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року. Щодо твердження представника відповідача про неповідомлення [PERSON] про зміну кредитора. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1\~статті 1077 ЦК України). Згідно\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), у зв`язку з чим доводи відповідача, що договір факторингу від 14.06.2021 не є належним доказом відступлення прав вимоги є неспроможними. Неповідомлення первісним кредитором про відступлення прав вимоги не звільняє відповідача від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошова вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979 цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України. Будь-яких доказів щодо повернення грошових коштів [PERSON] на рахунки первісних кредиторів надано не було. Щодо посилання представника відповідача на п.15\~ст.14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» суд зазначає наступне. З копії довідки начальника [INFO] від 07.11.2024 р. вбачається, що [PERSON] 20.10.2024 р. призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження служби до військової частини [NUMBER] . Ця довідка має право членам сімей військовозобов`язаних, призваних на військову службу під час мобілізації, в особливий період, на гарантії , пільги і привілеї визначені чинним законодавством ( том 1 а.с. 166). Згідно з п. п. 3 п. 4 Р. 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 № 1275-VII (далі - Закон № 1275) у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів\~їх сімей» статтю 14 доповнено пунктом 15 такого змісту: «15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024 р., п. 15 ч. 14 Закону № 2011 викладено у наступній редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Вирішуючи питання про те, чи поширюється вказана норма на правовідносини, що виникли до 18.05.2024 р., суд виходить з наступного. Як вбачається, з матеріалів справи [PERSON] призваний на військову службу 20.10.2024 року, кредитні договори, за якими виникла заборгованість у останнього, укладено 01.11.2023 р., 15.01.2024 р., 08.12.2023 р., 25.12.2023 р., 08.12.2023 р. 25.11.2023 р. відступлення прав вимогами за вказаними кредитними договорами відбулося 11.01.2024 р., 18.08.2024 р., 29.04.2024 р., 20.06.2024 р.,29.04.2024 р.,14.06.2024 р. відповідно. Відповідно до наданих до позовної заяви документів, вбачається, що з моменту отримання права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] новим кредитором не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, а тому, період нарахування відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до договорів не охоплюється періодом призову відповідача на військову службу по мобілізації. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що положення п.15\~ст.14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» не може бути застосовано до правовідносин, що виникли. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 6405148 в розмірі 31120 грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21120,60 грн. сума заборгованості за відсотками, за договором позики № 76115262 у сумі 21240 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу,15240 грн. сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором №13828-12/2023 у сумі 40 000 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000 грн. сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором № 40203-12/2023 в розмірі 40 000 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30 000 грн. сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором № 07837-12/2023 в розмірі 19875 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14875 грн. сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором №123540 в розмірі 18721,26 грн., з яких: 13528,48 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4691,78 грн. сума заборгованості за відсотками, 501 грн. сума заборгованості за комісією. Загальна сума заборгованості 170956,26 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з розглядом справи в сумі 1514 грн., суд вважає за необхідне відмовити за недоведеністю.

Outcome: approved