Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

В травні 2025 року ФОП [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь завдану матеріальну шкоду та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПрАТ «СК ВУСО» та відповідачем [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206981950 від 26 листопада 2021 року. 15 серпня 2022 року близько 13 год 00 хв відповідач [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем «Renault Logane», державний номерни й знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою по вул. Соборній в районі буд. 45, що у с. Бабчинці Могилів- Подільського району Вінницької області, перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із мотоциклом «FORTE», без державного номерного знаку під керуванням неповнолітнього водія [PERSON] , який рухався належною йому смугою руху. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній водій [PERSON] , та його пасажир [PERSON] отримали тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження. Відповідно до Вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року по справі 153/1534/23 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один ) рік. 29 вересня 2023 року законний представник неповнолітнього потерпілого [PERSON] [PERSON] (мати) звернулася до ПрАТ «СК ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 117000,00 грн. Згідно страхового акту № 2321850-1 від 10 квітня 2024 року, сума страхового відшкодування в розмірі 117000,00 грн. було перераховано на рахунок законного представника потерпілого [PERSON] . Відповідальність винуватця ДТП [PERSON] на момент вчинення ДТП була забезпечена пільговим Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206981950 від 26 листопада 2021 року, оскільки він є пенсіонером в результаті чого у нього виникло зобов`язання сплатити страхувальнику 50 % від виплаченого страхового відшкодування в сумі 58500,00 грн. 29 липня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » був укладений договір факторингу № 29/07/2024 року, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, наведеними в додатку № 1 до Договору в тому числі до [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору 15 серпня 2024 року ФОП « [PERSON] » направило відповідачу вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак відповідачем дана вимога виконана не була, тому ФОП « [PERSON] » був змушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. 17 червня 2025 року від представника відповідача [PERSON] -адвоката Пограничного А.М. до суду надійшли додаткові пояснення по справі, які ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області 17 червня 2025 року були залишені без розгляду. Станом на 17 червня 2025 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останій був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Logane», державний номерни й знак [NUMBER] , застраховано згідно Полісу № 206981950 від 26 листопада 2021 року в ПрАТ «СК «ВУСО». (а.с. 4-6). Як встановлено з Витягу ЄРДР у кримінальному провадженні № 12022020170000106 від 15 серпня 2022 року 15 серпня 2022 року близько 13 год 00 хв відповідач [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем «Renault Logane», державний номерни й знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою по вул. Соборній в районі буд. 45, що у с. Бабчинці Могилів- Подільського району Вінницької області, перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із мотоциклом «FORTE», без державного номерного знаку під керуванням неповнолітнього водія [PERSON] , який рухався належною йому смугою руху. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній водій [PERSON] , та його пасажир [PERSON] отримали тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження. (а.с.11). Згідно вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року по справі 153/1534/23 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один ) рік. (а.с.12-13). Із копії заяви про виплату страхового відшкодування встановлено, що до ПрАТ «СК «ВУСО» законний представник потерпілого [PERSON] звернулася 29 вересня 2023 року (а.с. 17). З досліджених судом виписок з медичної картки неповнолітнього потерпілого [PERSON] , чеків та рахунків фактури встановлено, що він внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в результаті ДТП проходив медичне лікування на яке було витрачено власні кошти.(а.с. 15-32). \~ \~ \~ \~Відповідно до страхового акту № 2321850-1, ПрАТ\~«СК\~«ВУСО» здійснило виплату законному представнику неповнолітнього потерпілого [PERSON] на підставі умов договору страхування страхове відшкодування в розмірі 117000,00 грн.(а.с. 34). З копії платіжної інструкції № 21693 від 10 квітня 2024 року вбачається, що ПрАТ\~СК\~«ВУСО» перерахувало [PERSON] згідно страхового акту № 2321850-1, страхове відшкодування в розмірі 117000,00 грн. (а.с. 35). 29 липня 2024 року між ПрАТ\~«СК\~«ВУСО» та ФОП « [PERSON] » був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 29/072024 від 29 липня 2024 року щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, наведеними в додатку № 1 до Договору в тому числі до [PERSON] (а.с.36-39) Як видно з матеріалів справи 30 липня 2024 року ФОП « [PERSON] » надіслав [PERSON] АКТ (вимогу) № 2007545-1 про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 58500,00 гривень, яка останнім виконана не була. (а.с.42). За правилами ч. 1\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 ЗУ «Про страхування»\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.п. В п. 38.1.1\~ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно\~ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Одже, з урахуванням встановлених обставин справи суд, приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП « [PERSON] » стосовно стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 58500,00 грн. є обгрунтованими та належно доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Також, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано, копію Договору про надання правової допомоги № 88 від 01 лютого 2024 року, додаткову угоду № 1 Акту приймання-передачі правової допомоги до Договору про надання правової допомоги № 88 від 01 лютого 2024 року від 10 лютого 2024 року, де вартість наданих послуг адвокатом складає 12793,30 грн., копію квитанції щодо сплати коштів за надання правової допомоги від 10 лютого 2025 року в сумі 12793,30 грн., копію свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю та копію ордера на надання правової допомоги. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів. Розглянувши матеріали\~справи,\~суд зробив\~висновок,\~що заявлений\~позивачем розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~є співмірним\~з обсягом\~наданих послуг\~адвоката.\~На думку\~суду,\~розмір таких\~витрат має\~бути відшкодовано\~у сумі\~12793,30\~грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved