Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. У березні 2025 року приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ») звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 8 434 грн 66 коп, інфляційні втрати 1 851\~грн 29 коп, три проценти річних 764 грн 18 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028 грн. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що на позивача покладено обов`язок із забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення, у тому числі й квартири [ADDRESS] . 1.3. Споживачі за вказаною адресою не вносять оплати за надані послуги, тому станом на 01 вересня 2024 року мають заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8 434 грн 66 коп, що підтверджується листом-розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] . 1.4. Крім того, борг внаслідок інфляції зріс на 1 851\~грн 29 коп. 1.5. До того ж, з відповідачів підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми боргу 764 грн 18 коп. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2025 року залишено без розгляду позов приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в частині вимог до [PERSON] . 2.3. Ухвалою від 10 червня 2025 року закрито провадження у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до [PERSON] , [PERSON] , в частині\~вимог про стягнення заборгованості за основним боргом за отримані послуги з централізованого опалення. 2.4. Відзиву на позов та інших заяв по суті від відповідачів до суду не надходило. 2.5. У судовому засіданні представник позивача просила суд стягнути з відповідачів інфляційні та 3% річних. Пояснила, що інфляційні втрати за період із 01 жовтня 2018\~року по квітень 2018 року становлять 939 грн 69 коп., які мають бути стягнуті з [PERSON] ; а за період із 01 листопада 2019 року по листопад 2021 року 911\~грн 60 коп., які підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Щодо 3 % річних, то за період із 01 жовтня 2018 року по квітень 2019 року їх розмір становить 445 грн 74 коп. і така сума має бути стягнена із [PERSON] , а за період із 01 листопада 2019 року по грудень 2021 року становить 318 грн 44 коп. і така має бути стягнена із відповідачів солідарно. 2.6.\~Відповідач [PERSON] \~заперечив проти\~стягнення з\~відповідачів 3\~%\~річних та\~інфляційних втрат.\~Просив застосувати\~до цих\~вимог строк\~позовної давності.\~ 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. 3.7. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 3.8. Відповідно до п.\~5 ч.\~2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 3.9. Згідно із ч.\~1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 3.10. Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. 3.11. Відповідно до ч.\~1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 3.12. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п.\~30\~Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. 3.13. Згідно із ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. 3.14. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. 3.15. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 3.16. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.17. Отже, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, відповідальність покладається на боржника. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 30 жовтня 2013 року (справа № 6-59цс13). 4. Фактичні обставини, встановлені судом. 4.1. Судом установлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» є виконавцем послуг з опалення та гарячого водопостачання будинку [ADDRESS] . 4.2. Не зважаючи на відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг з позивачем, відповідачі отримували такі послуги і повинні їх оплачувати. Тому відповідачі є споживачами комунальних послуг (з централізованого опалення та гарячого водопостачання), що надаються позивачем. 4.3. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005. 4.4. Споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. 4.5. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлено, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі проводять оплату наданих позивачем послуг, що є порушення норм закону. 4.6. Станом на 01 вересня 2025 року заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення складала 8 434 грн 66 коп, що підтверджується листом-розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] . 4.7. Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість за отримані послуги з центрального опалення (постачання теплової енергії) виникла з жовтня 2018 року по 01\~вересня 2024 року. 4.8. За наданими до суду розрахунками позивача, борг внаслідок інфляції зріс на 1\~851\~грн 29 коп, а 3% річних складають 764\~грн 18 коп. 4.9. У червні 2025 року відповідач [PERSON] сплатив заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення в розмірі 8\~434 грн 66 коп.. 4.10. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] із 05 грудня 2015 року, а [PERSON] із 15\~квітня 2019 року. Вказані обставини підтверджуються відомостями відділу ведення реєстру територіальної громади, місця проживання управління ведення реєстру територіальної громади, місця проживання та оформлення біометричних документів департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 21\~березня 2025 року. 5. Оцінка Суду. 5.1. Відповідачі фактично визнали позов щодо вимог про стягнення оплати за централізоване опалення, оскільки в червні 2025 року сплатили основну суму боргу. 5.2. Оскільки судом установлено, що позивач виконав свої обов`язки з надання послуг з централізованого опалення перед відповідачами, надавав їм послуги, а останні плату за надані послуги здійснювали несвоєчасно та остаточно погасили борг під час розгляду даної справи, то суд робить висновок про необхідність стягнення з них інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. 5.3. Позивачем нараховано інфляційні втрати внаслідок несвоєчасного виконання відповідачами зобов`язання з оплати основної суми боргу, а саме за період із жовтня 2018 року по листопад 2021 року включно в розмірі 1\~851 грн 29 коп., а також 3 % річних від основної суми боргу за період із жовтня 2018 року по грудень 2021 року включно в розмірі 764 грн 18 коп. 5.4. Відповідно до правового висновку ВП ВС, викладеного в постанові від 09\~листопада 2019 року у справі № 127/15672/16, за змістом ст. 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625\~цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. 5.5. У судовому засіданні 10 червня 2025 року відповідач [PERSON] заявив про застосування строку позовної давності до вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. 5.6. У вищевказаному правовому висновку ВП ВС також вказано, що у главі 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 5.7. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 5.8. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів вбачається, що відповідачами періодично вносились платежі на погашення заборгованості, зокрема в листопаді 2018 року в розмірі 150 грн, в грудні 2018 року 190 грн 46 коп., у січні 2019\~року 805 грн 88 коп., у лютому 2019 року 33 грн 45 коп. та 100 грн, у березні 2019 року 167 грн 74 коп., у травні 2019 року 88 грн 52 коп., у грудні 2019 року 754\~грн 42 коп., у січні 2020 року 1000 грн, у лютому 2020 року 144 грн 95 коп., у березні 2020 року 600 грн, у січні 2021 року 508 грн, у лютому 2021 року 391 грн 55 коп., у березні 2021 року 647 грн 59 коп., у квітні 2021 року 400 грн, у листопаді 2021 року 300 грн, у грудні 2021 року 200 грн, у січні 2022 року 500 грн. 5.9. Таким чином, здійсненням вказаних оплат відповідачі переривали строк позовної давності. 5.10. Крім того, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, а згідно з п. 19 у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 5.11. За таких обставин, з відповідачів підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних і підстав для зменшення їх розміру суд не вбачає. 5.12. Враховуючи дату реєстрації місяця проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] , інфляційні втрати за період заборгованості з 01\~жовтня 2018 року по квітень 2019 року у розмірі 939,69 грн,\~а також\~3\~%\~річних у\~розмірі 445\~грн 74\~коп.\~за цей\~самий період підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . 5.13. Водночас інфляційні втрати за період з 01 листопада 2019 року по листопад 2021 року становлять 911,60\~грн та підлягають стягненню з відповідачів солідарно. 5.14. Щодо стягнення 3 % річних з простроченої суми за період заборгованості з 01\~листопада 2019 року по грудень 2021 року, то їх розмір становить 318,44\~грн та підлягає стягненню з відповідачів солідарно. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Враховуючи закриття провадження щодо основної суми боргу у розмірі 8\~434\~грн 66 коп. через відсутність предмета спору, позивачу необхідно повернути сплачений судовий збір у розмірі 2311 грн 27 коп. 6.2. Крім того, з огляду на висновок суду про задоволення позову в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних у загальному розмірі 2\~615 грн 47 коп., то відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог із [PERSON] на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 548 грн 23 коп., а з [PERSON] 168 грн 51 коп.

Outcome: approved