Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 06 травня 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 25 січня 2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідечем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Позивач зазначає, що у подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 15 серпня 2024 року підписала власноруч паспорт кредиту. Після чого відповідачем власноруч було підписано кредитний договір б/н від 18 серпня 2024 року про надання строкового кредиту у розмірі 31 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31%. Додатково відповідачем власноруч підписаний графік кредиту. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим, станом на 21 квітня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 35 244,59 грн., яка складається з наступного: 31 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4 244,59 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Ураховуючи наведене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 серпня 2024 року у розмірі 35 244,59 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 07 травня 2025 року було скеровано запит до голови Березівської міської ради Одеської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . З отриманої судом 16 травня 2025 року відповіді вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання 10 червня 2025 року, 19 червня 2025 року не з`явився, при цьому в матеріалах справи міститься клопотання в якому просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 10 червня 2025 року та 19 червня 2025 року не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовитня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відзив на позовну заяву відповідачка [PERSON] не подала. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Положенням частини 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його клопотанні, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25 січня 2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідечем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». У подальшому відповідач ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 15 серпня 2024 року підписала власноруч паспорт кредиту. Після чого відповідачем власноруч було підписано кредитний договір б/н від 18 серпня 2024 року про надання строкового кредиту у розмірі 31000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31%. Додатково відповідачем власноруч підписаний графік кредиту. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконувала. Встановлено, що станом на 21 квітня 2025 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 35 244,59 грн., яка складається з наступного: 31\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4 244,59 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Наявність заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 15 серпня 2024 року за період з 15.08.2024 по 21.04.2025 року. Крім того, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви виписку за договором № б/н від 15 серпня 2025 року за період з 18.08.2024 по 22.04.2025 року, яка свідчить про користування грошовими коштами на рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, вказано, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка за договором, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Судом встановлено, що підписавши Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачка на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 ЦК України, приєдналася до розділів «Загальні положення», «Кредитні карти», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідачка погодилася з визначеними у Заяві умовами кредитування, а саме з типом кредиту, розміром ліміту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою в межах та поза межами пільгового періоду, типом процентної ставки, порядком повернення кредиту та наслідками прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором. Умови укладеного між сторонами кредитного договору позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок та надана можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідачкою [PERSON] не спростовано наявність у неї заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк», як і не спростовано суму заборгованості. Інших доказів, які б підтверджували відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відповідачкою не надано, такі у матеріалах справи відсутні. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останньої на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 35 244,59 грн. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн., сплачений відповідно до платіжної інструкції від 23 квітня 2025 року.

Outcome: approved