Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ковалець М.І., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 25.09.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №545. Від даного шлюбу у сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.12.2008); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.01.2024). Зауважує, що підставою звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу є те, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, оскільки у сторін різні погляди на сімейні відносини. Шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Також 05.05.2025 [PERSON] спричинив тілесні ушкодження [PERSON] , що підтверджується талоном-повідомленням Єдиного обліку №14247 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. На підставі наведеного, представник позивача просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник адвокат Ковалець М.І. подала заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому його представник адвокат Ракущинець А.А. подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі відповідача, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, однак заперечує щодо мотивів заяви, що відповідач спричинив тілесні ушкодження позивачу, оскільки такий випадок не мав місце і не підтверджений жодним доказом і взагалі не є предметом даної справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2008 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №545, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2008. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.12.2008); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.01.2024). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який проти задоволення позовних вимог не заперечує, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання спільних дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved