Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений кредитний договір №100095920. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства, та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої відповідачем. Кредит вважається наданим в день перерахування грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що умови йому зрозумілі, договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 16 липня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41606 грн 49 коп., з яких: 12441 грн заборгованість за основною сумою боргу, 26315 грн 49 коп. заборгованість за відсотками, 2850 грн. заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16 липня 2024 року, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 100095920 в розмірі 41606 грн 49 копійок. 31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2764787. Укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефона клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля до особистого кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефона повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному договорі. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ "Лінеура Україна" суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. 19 липня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 липня 2023 року до договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12117 грн, з яких: 2880 грн 58 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 9236 грн 42 коп. -заборгованість за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 липня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №2764787 в розмірі 12117 гривень. Оскільки відповідач наявну у нього заборгованість не погашає, просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 100095920 в розмірі 41606 грн 49 коп. та заборгованість за кредитним договором № 2764787 в розмірі 12117 грн, а всього стягнути заборгованість за договорами в розмірі 53723 грн 49 копійок. 14 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. У встановлені судом строки відповідач відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 100095920. Згідно з п. 1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 гривень. Відповідно до п. 1.3 договору, кредит надається строком на 30 днів з 04 листопада 2021 року. Відповідно до п. 1.4 договору, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04 грудня 2021 року. Згідно з положеннями пункту 1.5 договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 11850 грн в грошовому виразі. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 26850 гривень. Пунктом 1.5.1 договору встановлено, що комісія за надання кредиту: 2850 грн, яка нараховується за ставкою 19.00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 9000 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.2.3 договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3 договору, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 договору процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно з п.2.3.1.2 договору продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно з п. 1.6 договору. Стандартна (базова) процентна ставка є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою п. 1.6 договору, та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Положеннями п. 2.3.1.1 договору сторони визначили пролонгацію на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила), що розміщена на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Встановлено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3% від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 5,00% від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10,00% від суми поточного залишку кредиту. Пунктом 2.3.1.2 договору встановлено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредиту, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з п. 7.1 договору, строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Пунктом 4.2 договору визначено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (а.с. 7-12). На підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором № 100095920 від 04 листопада 2021 року позивачем надано платіжне доручення 34711136 від 04 листопада 2021 року про перерахування [PERSON] коштів в розмірі 15000 грн на картку [NUMBER] (а.с. 13). 16 липня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 100095920 від, що укладений між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] (а.с. 15-17). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 41606 грн, з яких 12441 грн заборгованість за основною сумою боргу, 26315 грн 49 коп. заборгованість за відсотками, 2850 грн заборгованість за комісією (а.с. 18). 31 грудня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] був укладений договір № 2764787 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень. Строк кредиту 352 дні, що може бути змінений (у бік зменшення) в порядку та на умовах, визначених в п. 4.2 договору (п. 1.3). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 16 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та в строки визначені договором. Відповідно до п. 1.4 договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. За п. 1.4.1 договору знижена процентна ставка становить 1.99% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт до 16 січня 2022 року включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для клієнта лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором. Якщо клієнт є учасником програми лояльності розмір зниженої процентної ставки, зазначений в договорі, має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в договорі. Якщо клієнт не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим підпункт договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для клієнта. Відповідно до п. 1.5 договору, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.5.1 за стандартною ставкою 54674,27% річних; 1.5.2 за зниженою ставкою 54674,27% річних. Пунктом 1.6 договору передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору: 1.6.1 за стандартною ставкою 24014 грн 40 коп.; 1.6.2 за зниженою ставкою 24014 грн 40 копійок (а.с. 28-37). 19 липня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до якого ТОВ "Лунеура Україна" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2764787, що укладений між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] (а.с. 38-41). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 12117 грн, з яких 2880 грн 58 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 9236 грн 42 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 42). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання". Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 постанови. Окрім того, в п. 54 постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з позицією Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №9 10/4518/16) не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином договір про споживчий кредит № 100095920 від 04 листопада 2021 року укладений між ТОВ "Мілоан" і відповідачем [PERSON] в електронному вигляді з використанням електронного підпису відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Уклавши цей правочин, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, а отже відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, у них виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідно до п. 1.3 договору про споживчий кредит, строк кредитування за договором був погоджений сторонами та становив 30 днів, з 04 листопада 2021 року по 04 грудня 2021 року. Нараховуючи відсотки за межами 30 дня кредитування, що визначено договором, позивач вважає, що відбувся факт пролонгації договору. При цьому позивач не звернув уваги, що не повернення кредиту у визначений кредитним договором № 100095920 від 04 листопада 2021 року строк в даному випадку після спливу 30 денного строку кредитування, свідчить не про продовження строку договору, як це зазначено в п. 2.2.1 договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Як наслідок, у п. 2.3.1.1 договору визначено відповідні комісії, за управління та обслуговування кредиту, за період, що перевищує строк користування кредитом, а саме 3% за користування коштами протягом 3 днів, 5% за користування коштами протягом 7 днів та 10% за користування коштами протягом 15 днів. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача відсотків, нарахованих за межами строку кредитування, оскільки підставою до їх нарахування фактично є неналежне виконання позичальником умов договору, а саме неповернення кредитних коштів у встановлений п. 1.4 договором строк, що має наслідком відповідальність, визначену ст. 625 ЦК України, а не право нараховувати відсотки у збільшеному розмірі на підставі ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору №100095920 від 04 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ "Мілоан" і [PERSON] загальна вартість кредиту для позичальника становить 26850 грн і складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 100095920 від 04 листопада 2021 року у розмірі 41606 грн 49 копійок. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №100095920 від 04 листопада 2021 року, укладеним з ТОВ "Мілоан", [PERSON] сплатив 12229 грн, а тому до стягнення підлягає лише заборгованість в розмірі 14621 гривня (а.с. 19-20). Проаналізувавши зміст кредитного договору № 2764787 від 31 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] , суд дійшов висновку, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, після його підписання у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача зобов`язання з повернення кредитних коштів. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальникові кредит у розмірі 3000 гривень. За таких обставин правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Тому, оскільки [PERSON] допустив порушення умов договору № 2764787 від 31 грудня 2021 року, укладеного з ТОВ "Лінеура Україна", свої зобов`язання за договором не виконав, то суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити і стягнути з нього заборгованість у заявленому позивачем розмірі 12117 гривень. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенціяя з повернення боргів" задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1507 грн 02 коп., виходячи з розрахунку 26738 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору) :53723 грн 49 коп. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial