Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

11 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТВ ТОВ "Сантекс" про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що він працював свердлувальником ТВ ТОВ "Сантекс". 29 лютого 2024 року під час роботи з позивачем стався нещасний випадок на виробництві. Так, [INFO] близько 12.00 годин позивач [PERSON] нарізав на 15-ти різьбу протяжку муфти на свердлильному верстаті. На час виконання роботи біля верстата було слабке освітлення, так як перегоріла лампочка в плафоні. Оскільки в приміщенні було прохолодно (температура в цеху - 6-8 градусів Цельсія) позивач [PERSON] одягнув рукавиці. Під час виконання роботи на свердлильному верстаті праву руку позивача затягнуло в свердлильний верстат, захопивши за рукавицю. В результаті цього позивач [PERSON] отримав наступні тілесні ушкодження: перелом нижнього кінця плечової кістки, закритий багатоскалковий фрагментарний перелом середньої та нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків 1.2.С3. З 29 лютого 2024 року по листопад 2024 року позивач [PERSON] перебував на лікарняному у зв`язку із втратою працездатності. В Хмельницькій обласній лікарні позивачу було проведено хірургічне втручання та було поставлено на місце перелому плечову пластину (вартість плечової пластини та комплекту гвинтів становить 35980 грн.). 25 листопада 2024 року позивачу [PERSON] встановлено 15 % втрати професійної працездатності вперше. При цьому, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці, є: 1) [PERSON] , директор ТВ ТОВ "Сантекс", яка не здійснила в повній мірі контроль за дотриманням працівником вимог безпеки під час експлуатації свердлильного верстата, чим порушила вимоги пункту 6.11 розділу ІІ Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19 грудня 2013 року № 996; 2) позивач [PERSON] , який користувався рукавицями під час робіт, де є небезпека захоплення їх обертовими частинами, чим порушив вимоги підпункту "в" пункту "Забороняється" розділу 4 Інструкції вступного інструктажу з охорони праці № 13, затвердженої наказом директора ТВ ТОВ "Сантекс" від 05 лютого 2016 року № 2 в/д. Вищезазначене підтверджується актом розслідування нещасного випадку від 05 квітня 2024 року, затвердженого 10 квітня 2024 року, за формою Н-1/П. Оскільки позивач [PERSON] працював в ТВ ТОВ "Сантекс", нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, стався з позивачем під час виконання ним дій в інтересах товариства, внаслідок чого позивач отримав важкі тілесні ушкодження та втратив 15 % працездатності, тому позивач [PERSON] вважає, що на відповідача ТВ ТОВ "Сантекс" повинен бути покладений обов`язок по відшкодуванню йому, як потерпілому, завданої моральної шкоди, відповідно до приписів статті 1167 ЦК України. Внаслідок травми на робочому місці позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим довготривалий час перебував на лікуванні, зазнав фізичного болю, оперативного втручання, інших незручностей та змін звичного способу свого життя, а також зазнав моральних страждань, на даний час правою рукою не може працювати та тримати будь-який предмет, долає значні труднощі для організації свого нормального життя. Біль у руці не припиняється, нормально самоорганізувати життя з отриманою травмою фактично неможливо. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 150000 грн. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача ТВ ТОВ "Сантекс" на свою користь моральну шкоду в сумі 150000 грн. 11 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 28 лютого 2025 року від відповідача ТВ ТОВ "Сантекс" надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечив проти позову. Свої заперечення відповідач ТВ ТОВ "Сантекс" обґрунтовує тим, що відповідно до наказу № 1/К від 27 лютого 2024 року позивача [PERSON] прийнято на роботу свердлувальником. 27 лютого 2024 року позивач пройшов інструктаж з охорони праці, про що зроблена відповідна відмітка (підпис) про проходження вступного інструктажу з охорони праці. Згідно з наказом № 2/К позивач пройшов стажування в ТВ ТОВ "Сантекс". Відтак, позивач був повідомлений про особливості роботи в цеху, а особливо обізнаний про наявність низької температури в цеху, яка становила 6-8 градусів. 29 лютого 2024 року близько 12.00 годин позивач [PERSON] нарізав 15-ту різьбу протяжку муфти на свердлильному верстаті. Під час його роботи стався нещасний випадок, оскільки позивач користувався рукавицями, де є небезпека захоплення їх обертовими частинами, чим порушив вимоги підпункту "в" пункту "Забороняється" розділу 4 Інструкції вступного інструктажу з охорони праці № 13, затвердженої наказом директора ТВ ТОВ "Сантекс" від 05 лютого 2016 року № 2 в/д. Після нещасного випадку позивачу була надана вся необхідна медична допомога та доставлено його до лікарні. При розслідуванні нещасного випадку позивач [PERSON] підтвердив те, що в нещасному випадку є його вина. Протоколами ТВ ТОВ "Сантекс" від 14 березня 2024 року та від 26 квітня 2024 року вирішено призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності позивачу [PERSON] . Відповідач ТВ ТОВ "Сантекс" виплатив позивачу [PERSON] кошти у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (лікарняні): 15 березня 2024 року - 1360,85 грн., 15 квітня 2024 року - 4694,15 грн., 15 квітня 2024 року - 938,83 грн., 07 травня 2024 року - 5171,24 грн., 28 травня 2024 року - 11431,16 грн., 04 липня 2024 року - 10886,82 грн., 15 серпня 2024 року - 9798,14 грн., 10 вересня 2024 року - 8165,11 грн., 16 жовтня 2024 року - 10886,82 грн., 21 листопада 2024 року - 10886,82 грн., всього - 74219,94 грн. Позивач [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що нещасний випадок на виробництві стався саме з вини ТВ ТОВ "Сантекс", як роботодавця. Однак відповідач стверджує, що саме позивачем було порушено та проігноровано нормативно-правові акти з охорони праці, інструкції з охорони праці за професіями і видами робіт, в тому числі інструкцію з охорони праці № 4 та інструкцію №13 вступного інструктажу з охорони праці. Позивач [PERSON] , як свердлувальник, не подбав про особисту безпеку, приступив до виконання роботи в рукавицях, чим порушив вимоги охорони праці під час виконання робіт з обробки металу та деревини на верстатах. Твердження позивача [PERSON] про те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, не стосується предмету спору, оскільки позивач свідомо вибрав місце роботи та був обізнаний про умови праці. Крім того, позивачем [PERSON] не надано доказів того, що йому завдано моральну шкоду діями відповідача ТВ ТОВ "Сантекс", зокрема, не підтверджено факту порушення його прав, завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності товариства та не встановлено причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні. Таким чином, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості та справедливості, відповідач переконаний, що заявлена позивачем [PERSON] моральна шкода в розмірі 150000,00 грн. є надмірною та необґрунтованою. На підставі викладеного відповідач ТВ ТОВ "Сантекс" просить суд відмовити в задоволенні позову. 24 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Наталюк Н.М. підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково представник відповідача [PERSON] пояснила, що з 27 лютого 2024 року позивач [PERSON] працював в ТВ ТОВ "Сантекс" на посаді свердлувальника, з 05 грудня 2024 року - переведений на посаду укладальника-пакувальника, 15 січня 2025 року - звільнений. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала майстром в ТВ ТОВ "Сантекс" (період роботи назвати не змогла). Під час роботи з позивачем [PERSON] стався нещасний випадок, після якого останнього відвезли в лікарню. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працював в ПП "Консалтинговий Центр "Безпека праці" на посаді заступника директора з охорони праці. На початку 2024 року до центру звернулась директор ТВ ТОВ "Сантекс" для розслідування нещасного випадку, який стався на їхньому підприємстві. Він очолив комісію по розслідуванню того нещасного випадку. Комісія провела розслідування та встановила, що 29 лютого 2024 року в ТВ ТОВ "Сантекс" стався нещасний випадок з свердлувальником [PERSON] . Комісія визнала, що цей нещасний випадок був пов`язаний з виробництвом. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці, є свердлувальник [PERSON] , який користувався рукавицями під час робіт, де є небезпека захоплення їх обертовими частинами, та директор ТВ ТОВ "Сантекс" [PERSON] , яка не здійснила в повній мірі контроль за дотриманням працівником вимог безпеки під час експлуатації свердлильного верстата. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Згідно наказу ТВ ТОВ "Сантекс" від 27 лютого 2024 року № 1/К позивача [PERSON] прийнято на роботу в ТВ ТОВ "Сантекс" за професією свердлувальник з 27 лютого 2024 року. 27 лютого 2024 року позивач [PERSON] пройшов вступний інструктаж з охорони праці, що він особисто підтвердив своїм підписом на наказі від 27 лютого 2024 року № 1/К. Згідно наказу ТВ ТОВ "Сантекс" від 27 лютого 2024 року № 2/К на підставі наданого позивачем [PERSON] диплому, виданого 30 червня 1996 року Балинським ВПУ - агрофірмою, за спеціальністю молодшого спеціаліста - організатора сільськогосподарського виробництва, яка передбачає здатність планувати, здійснювати технічне обслуговування, ремонт сільськогосподарської техніки (в тому числі й за допомогою металообробного обладнання), що підтверджує проходження підготовки при роботі на свердлильних верстатах, свердлильнику (позивачу) [PERSON] призначено стажування тривалістю три доби з 27 по 29 лютого 2024 року. 29 лютого 2024 року близько 12.00 годин позивач [PERSON] , перебуваючи на своєму робочому місці в ТВ ТОВ "Сантекс" та виконуючи свої трудові обов`язки, нарізав на 15-ти різьбу протяжку муфти на свердлильному верстаті. Позивач виконував роботу на свердлильному верстаті у рукавицях. Під час роботи праву руку позивача [PERSON] затягнуло в свердлильний верстат, захопивши за рукавицю, внаслідок чого останній отримав наступні тілесні ушкодження: перелом нижнього кінця плечової кістки, закритий багатоскалковий фрагментарний перелом середньої та нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків 1.2.С3. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень позивач [PERSON] проходив курс лікування з 29 лютого 2024 року по листопад 2024 року. Так, з виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 1971 від 04 березня 2024 року вбачається, що з 29 лютого 2024 року по 04 березня 2024 року позивач [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня". Анамнез захворювання: травма при роботі на станку 29 лютого 2024 року. Повний діагноз: вторинно відкритий перелом правої плечової кістки. 04 березня 2024 року хворого (позивача [PERSON] ) переведено на подальше лікування до КНП "Хмельницька обласна лікарня" ХОР. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 04 квітня 2024 року № ІХ-240304/5441 вбачається, що з 04 березня 2024 року по 04 квітня 2024 року позивач [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні КНП "Хмельницька обласна лікарня" ХОР. Анамнез захворювання: травма, отримана на виробництві 29 лютого 2024 року. Клінічний діагноз: перелом нижнього кінця плечової кістки, закритий багатоскалковий фрагментарний перелом середньої та нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків. 1.2.С3. Ефективність лікування: виписаний з поліпшенням. Працездатність: тимчасово втрачена у зв`язку з даним захворюванням. З матеріалів справи вбачається, що з 05 квітня 2024 року по листопад 2024 року позивач [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні. Медичних документів про амбулаторне лікування позивача суду не надано, але цей факт сторонами визнається та не оспорюється. З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної непрацездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ № 0043097 від 25 листопада 2024 року вбачається, що позивач [PERSON] втратив професійну працездатність на 15 %. Наказом директора ТВ ТОВ "Сантекс" від 12 березня 2024 року № 1/24-ОП створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 29 лютого 2024 року з свердлувальником ТВ ТОВ "Сантекс" [PERSON] . З акту розслідування нещасного випадку, що стався 29 лютого 2024 року о 12.00 годин (форма Н-1/П), складеного 05 квітня 2024 року спеціальною комісією та затвердженого 10 квітня 2024 року директором ТВ ТОВ "Сантекс", вбачається, що нещасний випадок з свердлувальником [PERSON] стався під час виконання трудових обов`язків. Відповідно до вимог підпунктів 1, 2 пункту 52 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, вважається пов`язаним з виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1/П. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці, є: 1) [PERSON] , директор ТВ ТОВ "Сантекс", яка не здійснила в повній мірі контроль за дотриманням працівником вимог безпеки під час експлуатації свердлильного верстата, чим порушила вимоги пункту 6.11 розділу ІІ Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19 грудня 2013 року № 996, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2014 року за № 327/25104; 2) свердлувальник (позивач) [PERSON] , який користувався рукавицями під час робіт, де є небезпека захоплення їх обертовими частинами, чим порушив вимоги підпункту "в" пункту "Забороняється" розділу 4 Інструкції вступного інструктажу з охорони праці № 13, затвердженої наказом директора ТВ ТОВ "Сантекс" від 05 лютого 2016 року № 2 в/д. Згідно пункту 6.11 розділу ІІ Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19 грудня 2013 року № 996, - не дозволяється виконувати роботи на свердлильних верстатах у рукавицях, рукавичках або із забинтованими кистями рук. Згідно підпункту "в" пункту "Забороняється" розділу 4 Інструкції вступного інструктажу з охорони праці № 13, затвердженої наказом директора ТВ ТОВ "Сантекс" від 05 лютого 2016 року № 2 в/д, - забороняється користуватись рукавицями під час робіт, де є небезпека захоплення їх обертовими частинами. Внаслідок ушкодження здоров`я позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка виражена в тому, що він зазнав сильного фізичного болю, змушений докладати додаткові зусилля для відновлення свого здоров`я та організації свого звичного життя, до цього часу повноцінно не може працювати правою рукою, відчуває безпорадність та емоційну напругу, пережив психологічне потрясіння та сильні душевні страждання. Позивач [PERSON] оцінює моральну шкоду, завдану йому внаслідок ушкодження здоров`я, в сумі 150000 грн. Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України м оральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.3 ст.23 ЦК України я кщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.5 ст.23 ЦК України м оральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України м оральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено: під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 27 липня 2004 року в справі "Ромашов проти України" звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду, будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлена письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, "без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково". Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства. Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Згідно ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно ч.2 ст.153 КЗпП України з абезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Згідно ч.3 ст.153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Згідно ч.1 ст.173 КЗпП України ш кода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Конституційний Суд України визнав, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) (абзац 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року в справі № 20-рп/2008). Згідно ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч.2 ст.237-1 КЗпП України порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено: при застосуванні норм Кодексу законів про працю України щодо порядку розгляду трудових спорів у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, суди повинні виходити з того, що за змістом ст.124 Конституції потерпілий має право звернутися з такими вимогами до суду безпосередньо. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено: судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до приписів статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно з статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Питання компенсації моральної шкоди особі незалежно від того, в якій сфері життя чи діяльності вони виникають, підпадають під регулювання Цивільного кодексу України, який є основним актом цивільного законодавства України. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про охорону праці" охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про охорону праці" дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих. Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про охорону праці" р оботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки ушкодження здоров`я позивача [PERSON] настало внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, тому роботодавець (відповідач) ТВ ТОВ "Сантекс" повинен нести тягар відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику. При цьому суд враховує, що ушкодження здоров`я позивача [PERSON] настало також і у зв`язку з його особистою виною, оскільки він виконував роботу на свердлильному верстаті в рукавицях, чим порушив вимоги підпункту "в" пункту "Забороняється" розділу 4 Інструкції вступного інструктажу з охорони праці № 13, затвердженої наказом директора ТВ ТОВ "Сантекс" від 05 лютого 2016 року № 2 в/д. Вказані обставини не звільняють роботодавця (відповідача) ТВ ТОВ "Сантекс" від цивільно-правової відповідальності, однак підлягають врахуванню судом при визначенні розміру відшкодування. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх тривалість та можливість відновлення, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, ступінь вини позивача [PERSON] та ступінь вини відповідача ТВ ТОВ "Сантекс", а також вимоги розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає можливим визначити розмір моральної шкоди, завданої відповідачем ТВ ТОВ "Сантекс" позивачу [PERSON] внаслідок ушкодження здоров`я, в сумі 30000 грн. Оподаткування відшкодування моральної шкоди. Згідно підпункту "а" підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту Податкового кодексу України дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; 2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом\~на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Оскільки шкода, завдана життю та здоров`ю, може бути як майновою, так і немайновою (моральною), а в підпункті "а" підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України не зазначено, що лише відшкодування майнової шкоди, завданої життю та здоров`ю, не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, тому немає підстав для ототожнення відшкодування моральної шкоди, завданої життю та здоров`ю, з іншим відшкодуванням моральної шкоди, яке підлягає оподаткуванню в разі перевищення її розміром чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом\~на 01 січня звітного (податкового) року. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від\~25 липня 2018 року в справі № 180/683/13, від 05 червня 2019 року в справі № 227/130/14-ц, від 03 червня 2021 року в справі № 180/407/20, від 07 листопада 2022 року в справі № 161/16011/20 та від 25 січня 2023 року в справі № 598/438/21. Таким чином, грошові кошти, стягнуті з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю, не підлягають оподаткуванню. Висновок суду щодо відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ТВ ТОВ "Сантекс" на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в сумі 30000 грн. Суд вважає можливим відмовити в задоволенні решти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 120000 грн., через необґрунтованість. Судові витрати. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" с удовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір ставки судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. Пунктом 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Позивач [PERSON] подав позов та всі процесуальні документи в електронній формі. Отже, за подання позовної заяви позивач [PERSON] повинен був сплатити судовий збір в сумі 1200,00 грн. (з розрахунку: 150000 грн. х 1% х 0,8), але не сплатив його, оскільки в силу закону звільнений від сплати судового збору. Позивач [PERSON] пред`явив позов, ціна якого становить 150000 грн. Суд задовольнив позов [PERSON] на суму 30000 грн., що становить 20 % від позовних вимог. Суд відмовив в задоволенні позову [PERSON] на суму 120000 грн., що становить 80 % від позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ТВ "ТОВ "Сантекс" на користь держави судовий збір в сумі 240 грн., що становить 20 % від загальної суми судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial