Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором позики № 1312319 від 24.04.2021, у загальному розмірі 13 963,25 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, був укладений електронний договір позики № 1312319. Сторони узгодили його істотні умови, а саме: суму позики 4 550,00 грн, строк позики 30 днів, процентну ставку 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована), порядок та умови надання кредиту, пролонгацію та автопролонгацію строку позики, відповідальність сторін. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у визначеному договором розмірі 4 550,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на вказану в договорі платіжну картку [PERSON] 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» був укладений договір факторингу № 2610, згідно якого відступлено останньому право грошової вимоги зокрема і за даним кредитним договором. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» був укладений договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 1312319 від 24.04.2021 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 13 963,25 грн, з яких 4 550,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 9 413,25 грн заборгованість за відсотками. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04.06.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0601156365100), проте, відповідно до трекінгу відділення поштового зв`язку копія ухвали суду не вручена. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов надано до суду не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, встановив наступне. 24.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, був укладений договір позики № 1312319. Відповідно до умов договору сума позики склала 4 550,00 грн, строк позики становить 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процента ставка/фіксована). Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту. Пунктом 5.1 договору сторони узгодили, що перед укладанням (підписанням) Договору позики, Позичальник зобов`язаний ознайомитись з цими Правилами, Паспортом позики та Офертою, що містить в тому числі проект Договору Позики, Політикою конфіденційності, іншою інформацією про Товариство та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Товариства: інформацією, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». Для підписання кредитного договору [PERSON] був використаний електронний підпис одноразовим ідентифікатором «v9Vejt0Wes» відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали договір позики. TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 4 550,00 грн, шляхом зарахування 24.04.2021 кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджено платіжною інструкцією №ab56403d-beb8-46ceb8b7-05a226a772dc від 24.04.2021 року. Вказане підтверджується також відомостями з АТ "Універсал банк" від 18.06.2025 року. Згідно листа №10/04/25-82 від 10.04.2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції №ab56403d-beb8-46ceb8b7-05a226a772dc від 24.04.2021 року (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1312319. Згідно довідки № КД-000024008/ТНПП від 30.04.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжно операції, зокрема 24.04.2021 року, сума 4 550,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] номер платежу ab56403d-beb8-46ce-b8b7-05a226a772dc. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з з 24.04.2021 р. по 28.05.2025 р., внаслідок невиконання відповідачем умов договору станом на 28.05.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 13 963,25 грн, з яких 4 550,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 9 413,25 грн заборгованість за відсотками. 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1312319 від 24.04.2021 р., що підтверджується Договором факторингу №2610 від 26.10.2021 р. разом з додатками та витягом з Реєстру прав вимог від 26.10.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1312319 від 24.04.2021 р., що підтверджено договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. разом з додатками та витягом з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р. Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що договір позики підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами 24.04.2021 правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Отже, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування та пролонгації договору. Позивачем також доведено належними та допустимими доказами надання кредитних коштів відповідачу за умовами договору та перерахування таких коштів на картковий рахунок відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов`язань у визначений договором строк щодо повернення кредиту не виконала, а тому відповідно до умов договору та п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, що є невід`ємною частиною договору, строк кредиту було продовжений на 90 календарних днів. Внаслідок продовження дії договору у кредитора були наявні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитом. Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 13 963,25 грн, з яких 4 550,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 9 413,25 грн заборгованість за відсотками, ґрунтується на вимогах закону, узгоджена сторонами кредитного договору, а тому підлягає задоволенню. Також представником позивача доведено набуття статусу нового кредитора у відповідності до ст. 512, 514 ЦК України. Такими чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами, у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» не повернула, чим порушила його права, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; витяг з акту № 12-П від 30.04.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжну інструкцію № 579934664.1 від 30.04.2025 про оплату послуг адвокату Ткаченко Ю.О. згідно акту № 12-П від 30.04.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги. З огляду на викладене, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн. підтверджений представником позивача належними, достатніми та достовірними доказами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 3 500,00 грн витрат на правничу допомогу. Окрім того, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальний розмір понесених позивачем судових витрат складає 5 922,40 грн. (3 500,00 грн. + 2 422,40 грн.), які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved