Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

26 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та Відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 01147-07/2023, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов договору позики первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Позивач свою частину зобов`язань за договором виконав, тоді як Відповідач належного виконання своїх зобов`язань не здійснив. 29 січня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно боржників ТОВ «ФК «Стар файненс груп», у тому числі і до Відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 01147-07/2023. Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за договором в розмірі 37272 грн та відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору. Справу просить розглядати за відсутності представника Позивача. Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 16.06.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач подав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема, вказав, що розмір нарахованих по кредиту відсотків значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, що є порушенням п. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено, що пеня за невиконання кредитного зобов`язання не може перевищувати подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період, за який сплачується пеня та 15% суми простроченого платежу, а сукупна сума неустойки не може перевищувати половину суми, одержаної споживачем за кредитним договором. Також посилається на п. 5. ч. 3. ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з яким встановлення вимоги щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язання за договором є несправедливими умовами, які можуть бути визнані судом недійсними. Окрім цього, Відповідач стверджує, що в порушення п. 6.6 Договору факторингу № 29012024-1 від 29.01.2024 не отримував повідомлення банку про відступлення права вимого щодо нього. Відповідач вказує, що він не отримував досудової вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості. Також Відповідач зазначає, що Позивачем не надано доказів фактичного надання фінансових послуг. Звертає увагу суду на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у ТОВ «Стар Файненс Груп» ліцензії на право надання фінансових послуг, відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Позивачем не узгоджено з Відповідачем залучення до здійснення фінансових операцій за Договором № 01147-07/2023 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», дозволу на передачу товариству своїх персональних даних Відповідач не надавав, а тому фінансова операція за участі товариства, за твердженням Відповідача, не може вважатися законною. Крім того, Відповідач вказав, що на даний час у нього відсутня можливість здійснювати оплату по кредиту, оскільки він не має достатнього заробітку та несе витрати на постійне лікування малолітнього сина дитини-інваліда до 18 років. Від сплати основного боргу Відповідач не відмовляється, проте заперечує щодо стягнення заборгованості у визначеному Позивачем розмірі з урахуванням відсотків з огляду на вищевикладені обставини. Представник Позивача надав відповідь на відзив, у якому вказав, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони. Водночас зобов`язання, невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб, якщо інше не визначено таким договором або законом. Також у відповіді на відзив зазначено, що представником Позивача було направлено досудову вимогу Відповідачу, що підтверджується додатками до позовної заяви, а також доказами направлення позовної заяви Відповідачу з описом вкладення, які направлено безпосередньо до Деснянського районного суду м. Чернігова при завантаженні позовної справи за договором фінансового кредиту №01147-07/2023 від 16.07.2023 через підсистему Електронний суд ЄСІТС. Також вказується, що до позовної заяви Позивачем було додано копію Повідомлення про перерахування коштів за договором фінансового кредиту №01147-07/2023 від 16.07.2023. Представник Позивача вважає, що вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та суперечать факту укладення договору та погодження Відповідача з умовами договору фінансового кредиту. Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у якому він звернув увагу на судову практику Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12.02.2025 № 679/1103/23, де викладено правовий висновок, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, а тому

Outcome: partial