Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

08 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив суд встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.03.2016 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та на теперішній час проживають однією сім`єю. При цьому зазначає, що свої батьківські обов`язки виконує в повному обсязі, дружина до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дітей ні коли не зверталась та не планує. Встановлення зазначеного факту необхідно для захисту своїх прав, як військовозобов`язаного у відносинах з [INFO] . 09.08.2024\~року \~ ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження із призначенням судового засідання. 23.01.2025 року представником заінтересованої особи - [INFO] подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що [INFO] [INFO] ніколи не вимагав від Заявника підтвердження перебування у нього на утриманні дітей, оскільки відповідно до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки. Додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, встановлено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Пунктом 4 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісті або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 СК України. Підтверджувальним документом за вказаною підставою є: свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим,або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісті відсутнім, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України). Також зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Відповідно, підтвердними документами за вказаною підставою є свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим з батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні,або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 ЦПК України, а також договір про сплату аліментів на дитину. Разом з цим, Заявник зазначає, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей; він проживає разом з дітьми та дружиною. [INFO] не заперечує, що заявник разом з дружиною мають на утриманні двох неповнолітніх дітей, та належним чином виконує свої батьківські обов`язки. В судове засідання заявник - [PERSON] не з`явився, у своїй заяві від 25.10.2024 року просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність та зазначив, що свою заяву підтримує. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] , не з`явилася, в своїй заяві від 23.10.2024 року просила проводити судовий розгляд справи у її відсутність, та зазначила, що підтверджує факт, що її чоловік утримує дітей в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи [INFO] , не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність заявника, заінтересованої особи та представника заінтересованої особи [INFO] . Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-7), з 11.03.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.10). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Згідно Акту від 08.07.2024 року [PERSON] , його дружина [PERSON] та двоє їх неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.13), що відповідає місцю реєстрації дружини заявника (а.с.8-9). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~293\~ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає\~справи про\~встановлення факту:\~ перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до\~ ч.\~2\~ ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2, 4\~ст. 3 СК України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційне підготовку та мобілізацію не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: 3) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; 4) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі\~частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України. Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що з наданих Заявником письмових доказів вбачається, що він разом з дружиною спільно проживають та разом утримують двох неповнолітніх дітей, що [INFO] [INFO] не оспорюється. Разом з цим, наведені у заяві обставини не звільняють Заявника, у відповідності до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від призову на військову службу під час мобілізації. За таких підстав, суд зазначає, що Заявником не доведено, що факт про який він зазначає, згідно з законом породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав Заявника. Отже, підстави для задоволення заяви [PERSON] відсутні. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed