Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за зміненими позовними вимогами [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", місце знаходження: м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5 про оскарження дій, а саме просить суд визнати нечесною і агресивною застосовану відповідачем по відношенню до позивача підприємницьку практику, яка полягає у фальсифікації працівниками відповідача факту наявності порушення ПРРЕЕ споживачем та заборонити відповідачеві в подальшому застосовувати до позивача нечесну і агресивну підприємницьку практику, визнання недійсним акт про порушення № 00007369 від 11.11.2022 року, визнати протиправним і скасувати прийняте комісією Зіньківської дільниці Миргородської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» в резолютивній частині протоколу № 7369 засідання комісії з розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ від 20.12.2022 року рішення: «Нарахування провести за період 365 днів з 11.11.2021 року по 11.11.2022, згідно з пунктом 6 глави 8.4. ПРРЕЕ «Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ». Всього підлягає до сплати за не обліковану активну електроенергію, сума 96615,69 грн.». \~ \~ \~ \~Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 10.11.2023 року було прийнято до провадження заяву про зміну предмету позову, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.01.2024 року призначено по справі судовий розгляд (т.1 а.с.161-162). 20.11.2023\~року представником\~ відповідача\~подано відзив\~на позов,\~у якому\~зазначено,\~що \~ нечесна\~підприємницька практика\~це будь-яка\~ підприємницька\~діяльність \~або бездіяльність,\~що суперечить\~правилам,\~торговим та\~іншим \~чесним \~звичаям \~та впливає\~ або\~може вплинути\~на економічну\~поведінку \~споживача щодо\~продукції.\~Будь-яку\~діяльність (\~дії або\~бездіяльність),\~що вводить\~споживача \~в оману\~ або\~є агресивною.\~ Підприємницька\~практика є\~такою,\~що вводить\~в оману,\~якщо під\~час пропонування\~ продукції\~споживачу не\~надається або\~надається у\~нечіткий ,незрозумілий\~ або\~двозначний спосіб\~інформація,\~необхідна для\~здійснення свідомого\~вибору.\~ Агресивною\~у свою\~чергу,\~вважається практика,\~яка фактично\~містить елементи\~примусу,\~докучання \~або неналежного\~ впливу\~ та\~істотно впливає\~чи може\~вплинути на\~свободу вибору\~або поведінку\~споживача стосовно\~придбання продукції.\~В даній\~частині позивач\~обрав неналежний\~спосіб захисту.\~Що стосується\~визнання недійсним\~акту про\~порушення №\~00007369\~від 11.11.2022\~року,\~ то\~він є\~лише фіксацією\~порушення,\~що було\~виявлене під\~час проведення\~перевірки \~дотримання цих\~правил,тому\~оскарження лише\~факту \~складання такого\~акту,\~який не\~встановлює \~для споживача\~будь-яких\~ обов`язків\~і є\~різновидом претензії,\~не передбачено\~чинним законодавством\~ як\~спосіб захисту\~прав.\~Зазначений акт\~може бути\~ визнаний\~як доказ\~зокрема щодо\~відшкодування матеріальних\~збитків \~при вирішенні\~якого,\~ суд\~зобов`язаний \~дати оцінку\~щодо дійсності\~ цього\~акта.\~ Що\~стосується визнання\~протиправним і\~скасувати прийняте\~комісією Зіньківської\~дільниці Миргородської\~об`єднаної філії\~AT\~«Полтаваобленерго» в\~резолютивній частині\~протоколу №\~7369\~засідання комісії\~з розгляду\~акта про\~порушення споживачем\~ПРРЕЕ від\~20.12.2022\~року рішення:\~«Нарахування провести\~за період\~365\~днів з\~11.11.2021\~року по\~11.11.2022,\~згідно з\~пунктом 6\~глави 8.4.\~ПРРЕЕ «Визначення\~обсягу та\~вартості електричної\~енергії,\~не облікованої\~внаслідок порушення\~ПРРЕЕ».\~Всього підлягає\~до сплати\~за не\~обліковану активну\~електроенергію,\~сума \~96615,69\~грн.»,\~то представник\~посилається на\~те,\~що \~коли 11.11.2022\~року представники\~АТ Полтаваобленерго\~прибули на\~об`єкт споживача\~ [PERSON] \~ за\~адресою \~ [ADDRESS] ,\~то проводилась\~ позачергова\~технічна перевірка\~без складання\~будь-яких\~графіків.\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~повідомили споживача\~про перевірку\~та пред`явили\~службові посвідчення,\~ [PERSON] \~забезпечила їх\~доступ до\~свого об`єкта\~ для\~обстеження вузла\~вимірювання ,електроустановок\~та електропроводки.\~При огляді\~було встановлено\~порушення п.1.2.1,2.3.1, підпункту 1 п.5.5.5,п.8.2.4 ПРЕЕ п.6.1 розділу 5 ККОЕЕ, п.11.9.1 п11.9.2 КСР Самовільне підключення електропроводки ( електроустановки) до електричної мережі оператора системи, поза розрахунковим засобом обліку електроенергії з порушенням схеми обліку електроенергії. Самовільне підключення виконано дротом від ввідного проводу до електроустановки (розетки) споживача, що призвело до несанкціонованого відбору електроенергії. Виявити дане порушення при контрольному огляді електроустановки можливості не було. При включенні навантаження лічильний механізм лічильника не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються, електроенергія не враховується, дане правопорушення продемонстровано споживачу. Факт порушення зафіксовано на відео. Споживач [PERSON] відмовилась підписати акт. Другий примірник акту разом із запрошенням на комісію відправлено 14.11.2022 року споживачу рекомендаційним листом з повідомленням, та отримано споживачем під підпис 26.11.2022 року, позовні вимоги [PERSON] не обгрунтовані, а тому в їх задоволенні слід відмовити (т.1 а.с.131-134). 20.11.2023 року представником позивача адвокатом Зінченко Г.В. подано відповідь на відзив в якій він зазначив про те, що на підтвердження позовних вимог [PERSON] надано всі підтверджуючі документи, посилався на те, що засідання комісії відбулося по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, засідання проведено 20.12.2022 року. [PERSON] прибула на засідання комісії, рахунок отримала під підпис, будь-яких заяв не надавала, позовні вимоги підтримав (т.1 а.с.140-143). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, з`явився її представник, адвокат Зінченко Г.В., змінені позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання в режимі відеоконференції з Гадяцьким районним судом Полтавської області з`явився представник відповідача Акціонерного товариства\~"Полтаваобленерго",\~за довіреністю\~Коваленко І.І., позовні вимоги не визнав, послався на відзив який приєднано до матеріалів справи. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час. Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні\~ Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну. Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів. Рада суддів України\~вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ. Заслухавши представника позивача, який підтримав свої вимоги, представника відповідача, який не визнав позовні вимоги, зачитавши позовну заяву, допитавши свідків та дослідивши наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України \~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,\~які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст. 10-13 ЦПК України\~- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов"язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз"яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов"язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~Статтею 18 ЦПК України,\~встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов"язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України\~- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов"язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов"язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов"язковою для суду. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об"єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України. Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] , являється побутовим споживачем електричної енергії на точці обліку належного їй житлового будинку по [ADDRESS] , де вона постійно проживає і зареєстрована у встановленому Законом порядку. Як вказує позивач та не оспорюється сторонами, 11 листопада 2022 року працівниками оператора системи [PERSON] та [PERSON] було проведено перевірку вузлів обліку електрообладнання в будинку споживача за адресою: [ADDRESS] , за наслідками якого, було складено Акт про порушення № 00007369 про самовільне підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи поза засобами обліку, який було розглянуто та складено протокол № 7369 від 20.12.2022 року, в якому було прийнято рішення про нарахування позивачці вартості начебто необлікованої електроенергії за період 365 днів з 11.11.2021 року по 11.11.2022 року, в сумі 96615,69 грн.. Через деякий час позивачці поштовим зв`язком надійшла претензія про стягнення грошових коштів на суму 96615,69 грн. за підписом начальника Зіньківської дільниці Миргородської об`єднаної філії АТ Полтаваобленерго. Такі дії відповідача [PERSON] вважає як численні грубі порушення вимог ПРРЕЕ Кодексу комерційного обліку електричної енергії та Закону України Про захист прав споживачів. В пункті 8.4.1. ПРРЕЕ зазначено, що оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави. Пунктом 8.4.2. ПРРЕЕ закріплено: визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами. Акт про порушення складається у присутності споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень (пункт 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII Правил). Працівники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання, або підписати його без зауважень та пропозицій. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається, або надсилається споживачеві. В даному випадку представники оператора системи своїх службових посвідчень не пред`являли, склавши акт про порушення вони нічого не повідомили позивачці про її право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання, натомість шляхом обману і психологічного тиску спонукали її підписати акт про порушення та написати в акті про те, що вона згідна з порушенням, якого фактичного не було і якого вони насправді не виявляли. Також, достовірно не відомо, чи пройшли представники оператора системи відповідне навчання та інструктаж і чи взагалі вони мали таке право згідно з їх посадовою інструкцією. За таких обставин, позивач вбачає в діях працівників оператора системи порушення вимог ПРРЕЕ щодо порядку складання актів про порушення. Складений акт про порушення взагалі вважається недійсним. Як вбачається за змістом протоколу № 7369 засідання комісії з розгляду акта про порушення, комісією розглянуто акт про порушення в резолютивній частині протоколу було прийнято рішення: нарахування провести за період 365 днів з 11.11.2021 року по 11.11.2022 року згідно з п.6 глави 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ. Всього підлягає до сплати за не обліковану активну електроенергію сума 96615,69 грн.. Протокол не відповідає вимогам закону, оскільки не підписаний всіма членами комісії і не містить інформації про розпорядчий акт оператора системи, яким створено комісію з розгляду актів про порушення та вміщає в собі завідомо неправдиву інформацію про фактичні обставини. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Якщо споживач, або представник споживача відмовився від отримання акта про порушення (в якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії), або окремого повідомлення із зазначенням місця, часу і дати засідання комісії, тоді оператор системи направляє споживачу повідомлення щодо засідання комісії (рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. Рішення комісії оформлюється протоколом. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати не облікованої електричної енергії та/або збитків. В даному випадку позивач не був належним чином повідомлений у встановленому Законом порядку і строки про дату, час та місце засідання комісії, так-як копію акта про порушення (в якому визначено місце, час та дата проведення засідання комісії) і ніяких повідомлень, щодо місця, часу та дати проведення засідання комісії від оператора системи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця проживання позивача їй не надходило. Таким чином вбачається порушення оператором системи вимог ПРРЕЕ, щодо порядку та строків повідомлення споживача про місце, час та дату проведення засідання комісії, а також щодо порядку та строків розгляду актів про порушення. Також в протоколі зазначається про те, що начебто, споживач порушив «Правила роздрібного ринку електричної енергії» шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Однак, ніякої електропроводки до електричної мережі оператора системи поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку позивач самовільно не підключала. До електропроводки мали доступ тільки працівники оператора системи, які розкрутили електролічильник і з невідомою метою прикрутили до нього якісь провода, при чому, без будь-яких свідків і з невідомих причин вони нікого не викликали, для здійснення фіксації факту начебто наявності самовільного підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи. Таким чином, з боку оператора системи по відношенню до позивача вбачається застосування нечесної і агресивної підприємницької практики ,що є прямим порушенням прав споживачів. Враховуючи зазначені обставини справи позивач звернулася до суду з даним позовом. У відповідності до ч. 1ст. 76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~ \~ \~ \~Згідно ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993). Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Під час розгляду справи були допитані свідки: [PERSON] , який пояснив, що працює інженером технічного аудиту Зіньківської дільниці Миргородської обєднаної філії АТ «Полтаваобленерго» та проводив технічну перевірку електричної мережі. Прийшовши до господарства [PERSON] за адресою [ADDRESS] [PERSON] допустила їх до лічильника, при огляді, вони виявили\~самовільне підключення, в результаті чого складено акт про порушення № 00007369 від 11.11.2022 року. Свідок [PERSON] пояснив, що працює інженером групи технічного аудиту, Зіньківської дільниці Миргородської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» та проводив технічну перевірку електричної мережі. Прийшовши до господарства [PERSON] , за адресою [ADDRESS] остання допустила їх до лічильника, при огляді вони виявили\~самовільне підключення, в результаті чого складено акт про порушення № 00007369 від 11.11.2022 року. Свідок [PERSON] пояснив, що працює майстром виробничої дільниці Миргородської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» та був у складі комісії під час розгляду акта про порушення . [PERSON] була присутня на засіданні комісії вислухала все, дослідили акт, додатки до акта, схеми і [PERSON] була згідна з порушенням, забрала всі документи та підписала акт з яким вона була згідна, не погоджувалася лише з сумою заборгованості. Свідок [PERSON] пояснив, що працює провідним інженером ГТА Зіньківської дільниці Миргородської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» та був у складі комісії під час розгляду акта про порушення, [PERSON] була присутня на засіданні комісії підписувала все добровільно, комісія досліджувала всі матеріали, які були доступні, акт про порушення, додатки до нього ,відеозапис, у даної громадянки були порушення факту підключення поза обліково, та зазначив про те, що [PERSON] підписала акт та отримала рахунки. Отже що стосується вимоги визнання нечесною і агресивною застосовану відповідачем по відношенню до позивача підприємницьку практику, яка полягає у фальсифікації працівниками відповідача факту наявності порушення ПРРЕЕ споживачем та заборонити відповідачеві в подальшому застосовувати до позивача нечесну і агресивну підприємницьку практику, то суд зазначає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне: Нечесна підприємницька практика - це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Агресивною у свою чергу, вважається практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. У випадках коли громадяни стають жертвами нечесної підприємницької практики і використали усі способи захисту своїх порушених прав, проте право так і не було відновлено, є сенс звертатися до суду. Зокрема із позовами щодо визнання правочину недійсним та повернення коштів згідно договору В такому випадку необхідно довести, що договір, який необхідно визнати недійсним, був укладений з використанням нечесної підприємницької практики. В даній частині позивач обрав неналежний спосіб захисту, жодним доказом не підтвердив дані вимоги, а тому в цій частині слід відмовити. Що стосується позовної вимоги в частині визнання недійсним акту про порушення № 00007369 від 11.11.2022 року та визнання протиправним і скасувати прийняте комісією Зіньківської дільниці Миргородської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» в резолютивній частині протоколу № 7369 засідання комісії з розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ від 20.12.2022 року рішення, то суд виходить з наступного: Згідно зі статтею\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту статей\~11,\~15\~Цивільного кодексу\~України (далі\~-\~ЦК\~України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладено в статті\~16\~ЦК\~України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною першою статті\~509\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У частині першій статті\~526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частинами першою, другою статті\~598\~ЦК\~України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття\~525\~ЦК\~України). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею\~714\~ЦК\~України, положеннями Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, Методикою, яка діяла до моменту внесення змін 27 липня 2019 року до ПРРЕЕ. Відповідно до статті\~714\~ЦК\~України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» основний споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою регулятором. Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. \~ \~ \~ \~Згідно зі частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. До правопорушень на ринку електричної енергії, зокрема відносяться крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до пункту 1.1.1 ПРРЕЕ правила регулюють взаємовідносини,\~які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Відповідно до пункту 2.1.5.Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі. Згідно з пунктом 2.1.7. ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Згідно з підпунктом 20 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно з підпунктом 3 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Як достовірно встановлено судом, і не заперечується сторонами у справі, власник будинку [PERSON] , шляхом власноручного підписання заяви приєдналася до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та АТ «Полтаваобленерго» було відкрито особовий рахунок на її ім`я та особисто допустила працівників АТ «Полтаваобленерго» до будинку, у зв`язку з чим, факт споживання електроенергії в будинку і оплати її облікованої кількості [PERSON] не викликає у суду сумніву. При цьому, згідно роз`яснень, які надав Пленум Вищого господарського суду України у постанові № 3 від 16 грудня 2015 року «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання», термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Відповідно до пункту 2.3.4 ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник. Споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання (пункт 5.5.5 ПРРЕЕ). Відповідно до пункту 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії. Відповідно до пункту 8.2.4 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. За змістом пункту 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням. Відповідно до частини першої статті\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини п`ятої статті\~81\~ЦПК\~України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з частиною шостою статті\~81\~ЦПК\~України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні 11 листопада 2022 року працівниками оператора системи АТ Полтаваобленерго [PERSON] та [PERSON] було проведено перевірку вузлів обліку електрообладнання в будинку споживача за адресою: [ADDRESS] , за наслідками якого було складено Акт про порушення № 00007369 від 11.11.2022 оку (т.1 а.с.7). Під час проведення вказаної процедури власник будинку [PERSON] надала доступ працівникам АТ «Полтаваобленерго» до будинку за адресою [ADDRESS] , не заявляла про незаконність будь-яких дій представників АТ "Полтаваобленерго" при здійсненні перевірки, отже, акт про порушення правомірно був складений в присутності [PERSON] .. Суд зауважує, шо за своєю суттю акт не є іменним документом, а фіксує сам факт виявленого порушення, тобто суд вважає, що акт про порушення від 11.11.2022 року № 00007369 складений за участю споживача [PERSON] , як того вимагає пункт 8.2.5 ПРРЕЕ та підписаний двома працівниками електропостачальника, [PERSON] від підпису акту відмовилась, про що зазначено у акті (т.1 а.с.7). У акті\~про порушення\~від 11.11.2022\~року №\~00007369\~констатовано,\~що споживачем\~порушено п.1.2.1,2.3.1, підпункту 1 п.5.5.5,п.8.2.4 ПРЕЕ п.6.1 розділу 5 ККОЕЕ, п.11.9.1 п11.9.2 КСР Самовільне підключення електропроводки (електроустановки) до електричної мережі оператора системи, поза розрахунковим засобом обліку електроенергії з порушенням схеми обліку електроенергії. Самовільне підключення виконано дротом від ввідного проводу до електроустановки (розетки) споживача, що призвело до несанкціонованого відбору електроенергії. Виявити дане порушення при контрольному огляді електроустановки можливості не було. При включенні навантаження лічильний механізм лічильника не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються, електроенергія не враховується, дане правопорушення продемонстровано споживачу. Факт порушення зафіксовано на відео. Дане порушення виявити під час контрольного огляду неможливо». У схемі підключення електроустановки, що є додатком до вказаного акта про порушення (т. 1 а. с. 45), чітко графічно зазначено місце підключення прихованого провода до ізоляторів на будівлю. Цей зразок дроту було вилучено як речові докази, про що свідчить акт вилучення речових доказів (т. 1 а. с. 46). Також, місце самовільного підключення було зафіксовано на відео (т. 1. с. 48). Отже, акт про порушення від 11.11.2022 року № 00007369 складено у відповідно до ПРРЕЕ. Згідно з пунктом 8.2.6 глави 8.2 розділу\~VІІІ ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. Згідно з матеріалами цієї справи, 20.12.2022 року на підставі акта про порушення від 11.11.2022 року № 00007369, Комісією з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ побутовим споживачем Полтавської філії АТ «Полтаваобленерго» було прийнято рішення, оформлене протоколом від 20.12.2022 року № 7369, про нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії. В даному випадку акт підписано двома представниками оператора, а відмова підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою, що в повній мірі узгоджується з чинним законодавством. Другий примірник акту разом із запрошенням на комісію відправлено 14.11.2022 року споживачу рекомендованим листом, який [PERSON] отримано під підпис 26 11.2022 року, що відповідає п. 8.2.6 ПРРЕЕ. Розгляд акта про порушення від 11.11.2022 року № 00007369 комісією відбувся в присутності [PERSON] , що підтверджується її підписом в самому протоколі (т.1 а.с.52). Аналіз пункту 8.2.6 глави 8.2 розділу\~VІІІ ПРРЕЕ свідчить про те, що присутність споживача чи уповноваженої ним особи на засіданні комісії є правом, а не обов`язком. Отже, порядок розгляду актів про порушення ПРРЕЕ комісією, визначений пунктом 8.2.6 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ, дотримано. Рішенням комісії з розгляду акта про порушення від 20.12.2022 року № 7369 ПРРЕЕ побутовим споживачем Полтавської філії АТ «Полтаваобленерго», оформлене протоколом та вирішено нарахування провести за період 365 днів з 11.11.2021 року по 11.11.2022 року згідно з п.п.6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості електричної енергії необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ. Всього підлягає до сплати за необліковану активну електроенергію сума 96615 грн. 69 грн. (т. 1 а. с 52). Будь-яких доказів на спростування розміру вартості позаоблікового споживання електричної енергії, установленої у долученому до справи АТ «Полтаваобленерго» розрахунку, [PERSON] чи її представник не надали. Рішення, оформлене протоколом від 20.12.2022 року № 7369, споживач [PERSON] не виконала, вказану суму заборгованості не погасила. У процесі перевірки розрахунку обсягу вартості електроенергії, не облікованої в наслідок порушення споживачем ПРРЕЕ від 20.12.2022 року, судом встановлено, що розрахунки проведено правильно та відповідно до вказаних вимог. В акті про порушення констатовано порушення, а саме, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи поза розрахунковими засобами обліку електроенергії і як наслідок такого підключення безоблікове споживання електричної енергії. з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем на горищі до розетки в будинок на кухні, що призвело до несанкціонованого відбору електроенергії. Виявити порушення при контрольному огляді можливості не було. При включенні навантаження (праски) у вищезазначену розетку лічильний механізм засобу обліку не обраховує електроенергію, показання електролічильника не змінюються, спожита електроенергія не враховується. Сума збитків була нарахована саме за безоблікове споживання електричної енергії. Нормами спеціального законодавства, яке регулює правовідносини у сфері споживання електричної енергії, зокрема і ПРРЕЕ, не передбачено, що оператор системи розподілу має розслідувати і доводити факт здійснення конкретним споживачем самовільного підключення до електричної мережі поза обліком. Правилами також не передбачено необхідності проводити експертизу самовільного підключення за допомогою прихованої проводки. Факт порушення ПРРЕЕ належним чином зафіксовано в акті, який складено з дотриманням відповідної процедури, визначеної ПРРЕЕ. Досліджуючи протокол №7369 засідання комісії з розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ комісією Зіньківської дільниці Миргородської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» у складі голови комісії Тютюнник Т.Г.- провідного фахівця керівника групи ФКВ, Бойко В.В. - провідного інженера ГТА, Мільгевського С.М.- інженера КФКВ, Єрмоленко В.О.- майстра виробничої дільниці , то суд зауважує, що вказаний документ був складений уповноваженими особами, у присутності споживача у відповідності до процедури, визначеної ПРРЕЕ і підписаний самою ж [PERSON] ( т.1 а.с.52).Отже, порядок розгляду акту про порушення ПРРЕЕ комісією, визначений пунктом 8.2.6 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ, дотримано. Враховуючи вищевикладене матеріали справи місять належні докази того, що [PERSON] здійснила самовільне підключення електропроводки (електроустановки) до електричної мережі оператора системи, поза розрахунковим засобом обліку електроенергії з порушенням схеми обліку електроенергії. Самовільне підключення виконано дротом від ввідного проводу до електроустановки (розетки) споживача та безобліково споживала електричну енергію; рішення, оформлене протоколом від 20.12.2022 року № 7369, споживач [PERSON] добровільно не виконала,\~а суд приходить до висновку про те, що [PERSON] зобов`язана відшкодувати АТ «Полтаваобленерго» вартість необлікованої електричної енергії на суму 96615,69 грн.. А тому наведені у позові [PERSON] аргументи про незаконність рішення Комісії, оформленого протоколом від 20.12.2022 року № 7369, про нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії є такими, що не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст.12,13,81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.\~Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд, тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд виконавши\~всі вимоги\~цивільного судочинства\~ухвалюючи рішення\~на основі\~повного і\~всебічного з`ясування\~обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні\~та

Outcome: approved