Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову зазначає, що 01.09.2020 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банку" з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банку" відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 Умов та Правил клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в "А-Банку" разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.08.2023 року має заборгованість перед банком у розмірі 57959,72 грн., яка складається з наступного: 35018,68 грн. - заборгованість за кредитом; 22941,04 грн. - заборгованість по відсоткам. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представником відповідача адвокатом Онишкевичем І.А. подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що анкета-заява від 01.09.2020 року не містить інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. У цьому документі лише зазначено, що відповідач згідний із тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-банк» становлять між ним і АТ «А-банк» договір про надання банківських послуг. Окрім цього, у підписаній відповідачем анкеті-заяві від 01.09.2020 року розмір наданого кредитного ліміту не вказано, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено номеру картки та реквізитів карткового рахунку та не міститься посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Представник відповідача звертає увагу на те, що за змістом Паспорту споживчого кредиту, який долучений до позовної заяви, такий підписаний відповідачем 01.09.2020 року. Цей же Паспорт споживчого кредиту передбачає три типи кредитного продукту: картки «Універсальна», картки «Універсальна Gold» та картки «Зелена», тобто містить узагальнену інформацію про умови кредитування. Однак, він не конкретизує який конкретно тип кредитного продукту обрано відповідачем. У Паспорті споживчого кредиту вказано, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2021 року. Тобто, вказані у Паспорті споживчого кредиту умови кредитування втратили чинність через 10 місяців після підписання паспорту споживчого кредиту відповідачем. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка надана відповідачу до укладення договору про споживчий кредит, а матеріали позовної заяви не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту є неналежним доказом на підтвердження конкретних умов кредитування, які обрав відповідач. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Акціонерного товариства «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер та відсутності вказівки на період їх чинності, зокрема станом на 01.09.2020 року, на переконання сторони відповідача, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Виписка по картці від 25.08.2023 року, як стверджується у відзиві, підтверджує те, що позивачем здійснювалося автоматичне списання відсотків за використання кредитного ліміту, незважаючи на те, що, як було зазначено вище, умова про сплату процентів за користування кредитними коштами є неузгодженою і доказів їх узгодження до позовної заяви не долучено, а також погашення заборгованості за тілом кредиту відповідачем, в той час як фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки безпідставно банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. Згідно цієї виписки з рахунку відповідача позивачем за період з 01.02.2021 року по 01.02.2023 року було списано 26503,96 грн. у рахунок відсотків за використання кредитного ліміту. Як зазначає представник відповідача, відсотки за використання кредитного ліміту з рахунку відповідача списувалися, починаючи з 01.02.2021 року. Однак, згідно довідки за лімітами, яка була додана позивачем до позовної заяви, кредитний ліміт [PERSON] був встановлений у розмірі 35100 грн. лише 19.03.2023 року. У відзиві наголошується, що загальна сума погашення за кредитним договором, яка була сплачена відповідачем, становить 320 090,89 грн. Таким чином, відповідачем було у повному обсязі виконано свої зобов`язання перед банком, оскільки було повернуто у повному розмірі надані банком кредитні кошти за період з 01.09.2020 року по 25.08.2023 року. Представник позивача своїм правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву не скористався. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій позовній заяві просив справу розглядати за відсутності позивача. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 01.09.2020 року між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Окрім того, 01.09.2020 року [PERSON] за допомогою електронного підпису підписав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Відповідно до Анкети-заяви від 01.09.2020 року відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Згідно довідки відповідачу [PERSON] банком відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до березня 2027 року. Відповідно до довідки за лімітами, відповідачу [PERSON] 19.03.2023 року збільшено кредитний ліміт до 35\~100 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1статті 1049 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи укладену між сторонами Анкету-заяву від 01.09.2020 року, суд зазначає, що така не містить відомостей про розмір встановленого відповідачу кредитного ліміту та суми кредиту, яка була отримана відповідачем, процентної ставки за користування кредитними коштами, строк надання грошових коштів, строк їх повернення, відсутні будь-які посилання на вид картки, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, умова про отримання цієї картки відповідачем, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми і її визначеного розміру та умови надання позичальнику овердрафту. Разом із тим, надані представником позивача витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент - Банк» не містять підпису позичальника, відтак відсутні підстави стверджувати те, що відповідач [PERSON] ознайомлений з вказаними документами. Надані позивачем Умови, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначений висновок узгоджується з правовими висновками, зробленими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Відтак, позовна заява не містить доказів на підтвердження того, що саме долучені позивачем до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент - Банк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 01.09.2020 року. Окрім того, як вбачається із наданого представником позивача паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний відповідачем [PERSON] 01.09.2020 року за допомогою електронного підпису, такий містить лише загальну інформацію про типи кредитного продукту, види карток, тобто містить узагальнену інформацію про умови кредитування. Однак, він не конкретизує який конкретно тип кредитного продукту надано відповідачу. Більше того, як зазначено в паспорті споживчого кредиту, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитної оцінки кредитоспроможності відповідача. Окрім того, використання інших способів надання кредиту та/або зміна умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної процентної ставки. Беручи до уваги вищезазначене, а також зважаючи на відсутність інформації щодо розміру кредиту, процентної ставки, строку, виду кредитної картки в анкеті-заяві від 01.09.2020 року, суд вважає, що відповідач не був належним чином проінформований та обізнаний із умовами кредитування. Окрім того, як вбачається із довідки за картами, яка містить інформацію про видачу [PERSON] кредитної карти, в такій відсутня будь - яка інформація щодо дати видачі кредитної картки відповідачу, а також виду кредитної картки, яка йому видавалася. Згідно довідки за лімітами вбачається, що станом на 01.09.2020 року кредитний ліміт відповідно до кредитного договору клієнта [PERSON] становив 0 грн. та такий лише 19.03.2023 року збільшився до 35\~100 грн. Окрім того, суд звертає увагу на розрахунок заборгованості за договором б\\н від 01.09.2020 року, відповідно до якого загальна сума погашення за кредитним договором відповідача [PERSON] , яка була сплачена відповідачем з 01.09.2020 року до 25.08.2023 року, становить 320 090,89 грн., що значно перевищує розмір кредитного ліміту, який 19.03.2023 року збільшився до 35\~100 грн. Зважаючи на викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт наявності у відповідача [PERSON] заборгованості в розмірі 57 959 грн. 72 коп. Відтак, у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed