Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Курченка\~В.І.\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Кривоозерської селищної\~ради Первомайського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання, та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні позову мотивує тим, що з 03 лютого 1965 року його мати [PERSON] та батько [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. При цьому з квітня 1984 року, його батько [PERSON] проживав з [PERSON] , по день її смерті - [INFO] . Не оформивши своїх спадкових прав, [INFO] [PERSON] помер. В свою чергу, після смерті [PERSON] , спадкоємцем майна була його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач. Державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовними вимогами про: - встановлення факту, що [PERSON] постійно проживав однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , з квітня 1984 року до часу відкриття спадщини, дня її смерті [INFO] ; - визнати за ним, право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 2,3624 га, кадастровий номер:4823983100:02:000:0863, яка розташована на території Ониськівського старостинського округу Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явився. Представник позивача надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Кривоозерської селищної ради Миколаївської області надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Вирішуючи питання про встановлення факту що [PERSON] постійно проживав однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , з квітня 1984 року до часу відкриття спадщини, дня її смерті [INFO] , суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно довідки №469 від 04 червня 2002 року Ониськівської сільської ради встановлено, що батько позивача [PERSON] , проживав та вів спільне господарство з квітня 1984 року по 07 листопада 2001 року з гр. [PERSON] (а.с.11). [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ониськівською сільською радою 08 листопада 2001 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається земельної ділянки площею 2,3624 га, кадастровий номер:4823983100:02:000:0863, яка розташована на території Ониськівського старостинського округу Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] , прийнявши після смерті [PERSON] спадщину, не оформив спадкових справ, [INFO] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.45). Відповідно до даних письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що з квітня 1984 року батько позивача [PERSON] дійсно проживав та вів спільне господарство з спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті. (а.с.34,36) Встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини необхідний заявнику для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30 травня 2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивач являється спадкоємцем за законом, юридично оформити спадщину у позивача немає можливості, в зв`язку відмовою нотаріуса. Встановлення даного факту необхідний заявнику для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог заяви про визнання права на земельну ділянку площею 2,3624 га, кадастровий номер:4823983100:02:000:0863, яка розташована на території Ониськівського старостинського округу Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 03 лютого 1965 року батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Маломечетнянським сільським ЗАГС від 26 травня 1965 року. При цьому, з квітня 1984 року батько позивача [PERSON] , проживав та вів спільне господарство з гр. [PERSON] до дня її смерті, що підтверджується даними довідки №469, виданої Ониськівською сільською радою від 04 червня 2002 року (а.с.11). [INFO] [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ониськівською сільською радою 08 листопада 2001 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається земельної ділянки площею 2,3624 га, кадастровий номер:4823983100:02:000:0863, яка розташована на території Ониськівського старостинського округу Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] , та підтверджується даними Державного акту на право приватної власності на землю серія І-МК №041066, виданого головою Ониськівської сільської Ради народних депутатів 17 квітня 2001 року (а.с.14), та даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6101078892024 від 24 грудня 2024 року (а.с.16-18). Прийнявши після смерті [PERSON] спадщину, не оформив спадкових справ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.45). В свою чергу, після смерті [PERSON] , спадкоємцем майна була його дружина, [PERSON] , яка за життя прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав(а.с.40). Як вбачається зі спадкової справи №158/2017, [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини (а.с.47-64), проте в оформленні спадкових прав на вищевказану земельну ділянку йому відмовлено (а.с.12). Згідно даних інформації №95/01-16 від 28 березня 2025 року встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с.46) Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів\~України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. Враховуючи досліджені матеріали справи, а також ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову в повному обсязі, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved