Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У травні 2025 р. позивач [PERSON] звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ та просить виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як «батька» з актового запису №835 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 03 травня 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак 31.03.2025 Рівненським міським судом Рівненської області по цивільній справі №569/20595/24 було винесено заочне рішення, яким шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05.09.2004 відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1151 розірвано. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження дитини. Реєстрацію народження дитини проведено 03.05.2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №835. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00051086243 від 08.05.2025 р., при проведенні державної реєстрації народження вказаної дитини, відомості про батька були зазначені відповідно до вимог ст. 133 СК України. Згідно якої, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, у свідоцтві про народження дитини позивача було зазначено її батьком. Згідно довідки №1264 від 27.09.2024 року він перебуває на службі у ЗС України у військовій частині [NUMBER] військової частини [NUMBER] з 22.06.2024 року по теперішній час. Як вбачається із припису №11824 від 06.10.2024, витягу із наказу №293 від 06.10.2024, витягу із наказу №21 від 12.06.2024 та витягу із наказу №47 від 16.06.2024, з моменту збройної агресії російської федерації проти України, він фактично постійно перебуває в зоні бойових дій. Зважаючи на викладені обставини, він не проживає разом з відповідачем однією сім`єю з вересня 2022 року. Аналогічно з цього часу у них відсутні будь-які подружні відносини. З листопада 2023 року відповідач співмешкає з іншим чоловіком - [PERSON] , від якого була вагітна та народила дитину. Вказані доводи повністю стверджуються обставинами встановленими заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31.03.2025 у справі №569/20595/24, яке набрало законної сили 06.05.2025. Наводить положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України та вказує, що у зв`язку із викладеним, він на сьогодні з метою захисту своїх особистих немайнових прав та законних інтересів вимушений звертатися в суд з цим позовом. Також наводить положення ст. 136 СК України особа, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 та вказує, що у даному випадку відсутнє кровне споріднення між позивачем, як особою, яка записана батьком, та дитиною [PERSON] , [INFO] , тому позов підлягає задоволенню повністю. Ухвалою суду від 22.05.2025 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення. Представник позивача адвокат Затинний С.С. у заяві вх. 11116 від 23.06.2025 р. просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у заяві вх. 11115 від 23.06.2025 р. просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Рівненського ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Г. Давидюк у листі «Про судове засідання» вх. 10466 від 12.06.2025 р. щодо заявлених вимог заперечень немає та просить справу розглядати без представника відділу. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що позивач [PERSON] призваний по мобілізації у зв`язку з введенням воєнного стану та перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] в/ч [NUMBER] з 22.06.2024 р. по теперішній час, що підтверджується довідкою №1264 від 27.09.2024 р., приписом №11824 від 06.10.2024, Витягом із наказу №293 від 06.10.2024, витягом із наказу №21 від 12.06.2024 та витягом із наказу №47 від 16.06.2024. Заочним рішення у цивільній справі №569/20595/24 від 31.03.2025 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.09.2004 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1151, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.05.2025 р. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 06.05.2025 р. Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №835, в якому батьки дитини записані: Батько [PERSON] , Мати [PERSON] . Як убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00051086243 від 08.05.2025 р., виданого Рівненським ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ст.133 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 15 ЦК України\~об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив у справі "Йевремович проти Сербії", що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини ("Jevremovic v. Serbia", заява № 3150/05, пункт 109 рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2007 року). Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII). Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) (частина перша\~статті 121 СК України). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша\~статті 122 СК України). Згідно зі\~статтею 133 СК України\~якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі. Проте, батько дитини має право оспорити батьківство. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127\~СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Згідно з частиною третьою статті\~12, частиною першою статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні спору про оспорювання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в\~підготовчому засіданні\~судового рішення\~у разі\~відмовивід позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 «Судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.» Отже, зважаючи на визнання відповідачем [PERSON] матір`ю дитини позову а також те, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають до задоволення. Відповіднодо\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків понесених ним документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved