Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Товариство звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання позики. Позивач посилається на те, що 31 жовтня 2020 року між Товариством та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №074949-КС-001. Вказаний Договір було укладено в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного Договору кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 15 000 грн. Строк кредиту 16 тижнів. Відповідач станом на 15 травня 2025 року має заборгованість 24 332 грн., яка складається з: 8\~848,63 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 15\~473,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи та письмовий відзив на позов від нього до суду не надходили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що укладення Договору про надання кредиту № 074949-КС-001 від 31 жовтня 2020 року між Товариством та [PERSON] оформлений у електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору G7715, що відповідає вимогам ст. 10-12 ЗУ «Про електронну комерцію». . Частиною 1 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Укладенню між позивачем та відповідачем Договору про надання 074949-КС-001 від 31 жовтня 2020 року передувала пропозиція укласти Договір (оферта) за умовами якої [PERSON] погодився і прийняв пропозицію, про що зазначено у розділі «Прийняття Оферти», та підписано відповідачем вказану пропозицію (оферту) електронним підписом G7715 за допомогою кода одноразового ідентифікатора. Так, частинами 3-6 ст.11 ЗУ «По електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. . Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі укладеного Договору, кредитодавець 01.04.2024 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 6 300 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 28.10.2024 року (включно). Згідно довідки Товариства, що стосується інформації стосовно надання послуг з переказу грошових коштів, на платіжну картку відповідача 30.10.2020 року надійшли грошові кошти у сумі 15 000 грн. (а.с. 127). [PERSON] станом на 15 травня 2025 року має заборгованість 24 332 грн., яка складається з: 8\~848,63 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 15\~473,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги Товариством обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Товариства підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved