Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи [PERSON] , Міністерство оборони України. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з березня 2016 року по червень 2019 року перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . [INFO] вона народила дочку [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Враховуючи нестабільність їх стосунків з [PERSON] , погане матеріальне становище, батько дитини був записаний відповідно ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] загинув під час проходження військової служби. З урахуванням заґви від 23.04.2025 просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно її дочки [PERSON] , [INFO] . 10.04.2024 постановлено ухвалу про залишення заяви без руху. 21.05.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження, залучено заінтересовано особу. 07.10.2024 представник заінтересованої особи Міністерства оборони України подав до суду пояснення, в яких заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що заявник не перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з березня 2016 року, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для встановлення факту батьківства за рішенням суду, так як [PERSON] народилася [INFO] . Заявник не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту батьківства, подані заявником докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, спільного утримання та виховання дитини. З урахуванням наявності інших осіб, які можуть претендувати на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі [PERSON] , встановлення факту в даному випадку пов`язане з наступним вирішенням спору про право, тому заява [PERSON] не може розглядатися в порядку окремого провадження. 16.12.2024 заінтересована особа [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що її син [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю в період з червня 2016 року по червень 2019 року, в цей період народилася її онука [PERSON] . Після розриву стосунків з заявницею її син добровільно сплачував частину від своїх доходів на користь своєї дочки [PERSON] . Заявниця, представник заявниці та заінтересована особа [PERSON] підтримали заяву, просили її задовольнити. Інші учасники в судове засідання не з`явилися. Допитаний як свідок [PERSON] суду пояснив, що він є батьком [PERSON] . Його син та [PERSON] з 2015 року проживали разом в м. Хотів. [INFO] народилася [PERSON] . Її батьком є [PERSON] . У 2020 році йому стало відомо, що син розійшовся з [PERSON] . [PERSON] фінансово підтримував дитину та забирав до себе. 01.03.2022 [PERSON] пішов добровільно служити в ТРО, а [INFO] він загинув під м. Сіверськ, виконуючи бойове завдання. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON] , у свідоцтві про її народження батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.03.2022 №7 солдат [PERSON] , [INFO] , зарахований у розпорядження командира військової частини [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. 23.01.2024 [INFO] надіслав [PERSON] сповіщення сім`ї №10/898 про те, що старший солдат [PERSON] загинув [INFO] в районі населеного пункту Сіверськ, Бахмутського району, Донецької області. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №387/174л від 24.01.2024 [PERSON] помер [INFO] у зоні військових дій. Хвороба (патологічни стани), що призвели до смерті: Інші уточнені травми з залученням декількох ділянок. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.03.2024 старшого солдата [PERSON] стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини, який загинув [INFO] , у зв`язку зі смертю виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення з 22.01.2024. Смерть настала за місцем розташування підрозділу в зоні бойових дій під час несення служби і пов`язана з захистом Батьківщини, державного суверенітету та територіальної цілісності України, відбиттям російської збройної агресії в умова воєнного стану. Відповідно до висновку від 03.10.2024 про біологічну спорідненість баби [PERSON] та онуки [PERSON] від 03.10.2024 результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка маркованого « [PERSON] », може бути біологічною бабою донора зразка маркованого « [PERSON] ». Ймовірність спорідненості 88,2255241595%. Матеріали справи також містять виписку по рахунку [PERSON] , відповідно до яких вбачається, що [PERSON] здійснював грошові перекази на рахунок останньої. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 06.06.2025 №00051654468 [PERSON] та [PERSON] 06.06.2025 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 315 ЦПК України. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Вирішуючи спір та надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, встановивши, що відповідно до висновку про біологічну спорідненість баби [PERSON] та онуки [PERSON] від 03.10.2024 результаті генетичного аналізу свідчать про те, що [PERSON] може бути біологічною бабою [PERSON] з ймовірністю спорідненості: 88,2255241595%, суд доходить висновку, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Суд враховує, що за життя померлий [PERSON] визнавав батьківство відносно [PERSON] , [INFO] , спілкувався з дитиною, забирав її до себе, надавав заявниці матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджується поясненнями учасників справи, свідченнями [PERSON] та письмовими доказами. Доводи представника Міністерства оборони України про наявність спору про право, оскільки факт встановлення батьківства необхідний заявнику для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними, з огляду на наступне. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 297/2485/19 (провадження № 61-10472св20). Під час розгляду справи судом не встановлено, що особи, які також мають право на отримання одноразової грошової виплати, заперечують проти встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] . Підсумовуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні заявниця довела факт батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] , що має наслідком задоволення заяви. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі заявниці не відшкодовуються, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved