Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

31.08.2024 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києві з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по аліментах за договором про спільне утримання та виховання дитини - за період з серпня 2021 року по червень 2023 року, інфляційних втрат та пені. 14.10.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. На обґрунтування позову позивачка зазначила наступне. [PERSON] , відповідач, та [PERSON] , позивач, є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України сторони мають рівні обов`язки щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. Тому, 18.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини (надалі також - Договір). Укладаючи Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини, сторони керувались фактичними потребами дитини, нормами СК України, нормами ст. 6 ЦК України, а також ст.627 ЦК України щодо свободи договору. За цим Договором сторони розподілили права та обов`язки по утриманню та вихованню малолітнього на той час сина: [PERSON] , [INFO] (факти батьківства та материнства підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану 14 травня 2009 року). В Договорі визначено, що він укладений батьками стосовно, зокрема, участі кожного з них у забезпеченні дитині умов життя, розвитку, розміру аліментів на дитину. Сторони визначили, що всі питання, що стосуються виховання, розвитку, здоров`я та освіти Дитини, вирішуються матір`ю, виходячи з інтересів та з урахуванням думки дитини. Сторони встановили, що вони в рівній мірі зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини та дбати про її фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток. В п. 4.4 Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини сторони погодили, що батько зобов`язується надавати щомісяця грошову суму (аліменти) на утримання свого сина у розмірі чверті свого заробітку (доходу), проте не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлених законодавством України, на день сплати. Батько передає грошові кошти на утримання Сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок Матері (вказаний в договорі - [NUMBER] ), яка самостійно визначає порядок використання отриманих від Батька грошових коштів на утримання Сина. Указом Президента України від 13.05.2009 року № 318/2009 [PERSON] , призначений на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва строком на п`ять років (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/318/2009#Text ). Указом Президента України від 03.04.2017 року № 95/2017 [PERSON] призначений на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва безстроково. Згідно відомостей, поданих відповідачем в деклараціях, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ним отримано заробітну плату в 2021 році в розмірі 1 681 350 грн, в 2022 році в розмірі 1 507 326 грн, в 2023 році (за неповні вісім місяців) - в розмірі 951 586 грн, не враховуючи доходів відповідача за відчуження майна та інших доходів, відображених в деклараціях, докази надаються. Розмір щомісячних сум нарахованої та виплаченої суддівської винагороди відповідачу підтверджується довідками ОАС м. Києва за 2021-2023 роки, що були надані у відповідь на адвокатський запит представника позивача. Також, відповідач мав нерухоме майно, зокрема, домоволодіння вартістю 1 865 000 грн, яке в 2023 році за договором дарування було безоплатно відчужене (подаровано) ним іншій особі. В цьому ж році відповідачем разом з його дружиною було придбано нерухоме майно - квартиру в м. Києві, яку оформлено на його дружину [PERSON] . Відтак, вказане вище свідчить, що відповідач мав достатній дохід та фінансові можливості, які дозволяли йому виконувати обов`язок по оплаті щомісячних сум на утримання дитини. Проте, відповідач належно не виконував свої зобов`язання за договором, внаслідок чого на сьогоднішній день у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, в тому числі, за період з серпня 2021 року по червень 2023 року (включно) в розмірі 681 780,79 грн (згідно доданого розрахунку). Звертає також увагу на ту обставину, що позивач ніколи раніше не зверталась до відповідача з окремими вимогами про компенсацію додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням, освітою, оплатою навчальних курсів, подорожами тощо. Всі ці витрати щодо дитини несла позивач самостійно. Законом визначено, що аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини. Розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від розміру, передбаченого в ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір щомісячної грошової суми на утримання дитини в договорі між батьками про спільне утримання та виховання дитини, сторони врахували вік та потреби свого малолітнього сина та виходили з того, що йому повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи, що заборгованість відповідача за період з серпня 2021 року по червень 2023 року (включно) становить 681 780,79 грн, нарахована на цю суму інфляція за вказаний період становить 148 390,64 грн Також, в ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В п. 4.4. Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини було визначено, що батько передає грошові кошти на утримання сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок матері, яка самостійно визначає порядок використання отриманих від батька грошових коштів на утримання сина. Відтак, прострочення по сплаті аліментів наступає в перший день місяця, наступного з місяцем, за який відповідачем мали бути сплачені кошти. З огляду на норми вказаної статті з відповідача на користь позивача має бути стягнуто пеню у розмірі 681 780,79 грн ( згідно наданого розрахунку). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1 511 952, 22 грн, з якої 681 780,79 грн - заборгованість по аліментах за спірний період; 148 390,64 грн - індекс інфляції, нарахований на суму заборгованості; 681 780,79 грн - пеня. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму розмірі 1 511 952, 22 грн, яка складається з 681 780,79 грн - заборгованість по аліментах за період з серпня 2021 року по червень 2023 року включно; 148 390,64 грн - нарахований на суму заборгованості індекс інфляції; 681 780,79 грн - пені. 23.10.2024 через електронний кабінет «Електронного суду» від [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову у цій справі. Ухвалою від 14.10.2024 суд частково задовольнив заяву [PERSON] про забезпеченняпозову. Постановив накласти арешт у вигляді заборони відчуження (розпорядження) об`єктом нерухомості - на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 3222480800:06:005:5028, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Бузівська; і яка належить на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 273723732224, номер відомостей про речове право 4360436). У іншій частині вимог заяви відмовив. 04.11.2024 до суду надійшов відзив, поданий від імені відповідача його представником - адвокатом Овдійчук І.В. У відзиві подається відповідач вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, та повідомляє наступне. 1. Щодо заборгованості по сплаті аліментів. Дійсно, 18.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. та зареєстрований в реєстрі за №1484 (далі -Договір). Абзацом 1 пункту 4.4 розділу 4 «Утримання дитини» Договору визначено, що Батько зобов`язується надавати Матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі чверті свого заробітку (доходу) проте, не меншому, ніж розмір визначений в п. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України на утримання однієї Дитини сума (десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлений законодавством України, на день сплати). Відповідно до п. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2024 у справі № 759/7734/24 (додаток №2) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яремчук Марина Володимирівна про внесення змін до договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини у задоволенні позову відмовлено. Своєю чергою, Постановою Київський апеляційний суд від 15.10.2024 у справі 759/7734/24 (додаток №3) апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Як зазначає. Київський апеляційний суд у постанові від 15.10.2024 у справі 759/7734/24: «Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з договором аліменти сплачуються у розмірі від доходу [PERSON] , а тому такий розмір аліментів буде залежати від розміру доходу останнього, незважаючи, у який бік буде змінюватися дохід (збільшення чи зменшення). Колегія суддів вважає обґрунтованими такі висновки суду першої інстанції, оскільки, дійсно, якщо дохід збільшується, то і розмір аліментів збільшується, а у випадку зменшення доходу аліменти теж відповідно зменшуються. Така правова природа визначення розміру аліментів, що становлять частину від доходу їх платника». Отже, розмір аліментів, який підлягає сплаті за Договором становить 1/4 частину фактичного доходу платника аліментів та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У позовній заяві Позивач зазначає, що Відповідач неналежно виконував свої обов`язки за Договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, в тому числі, за період з серпня 2021 року по червень 2023 року (включно) у розмірі 681 780,79 грн. Проте, дані обставини справи не відповідають дійсності, адже Відповідач сплачував передбачений розмір аліментів на утримання та виховання сина [PERSON] , зокрема і у спірний період. Середній щомісячний розмір аліментів сплачений Позивачем за спірний період складає 25 000,00 грн (зведена інформація по перерахованих коштах міститься у таблиці №1), що підтверджується квитанціями про перерахування коштів за період з жовтня 2020 року по серпень 2023 року (додаток 4). Сплата аліментів здійснювалась на карткові рахунки Позивача, які періодично змінювались та картковий рахунок сина, у тому числі, але не виключно: - картковий рахунок [PERSON] : [NUMBER] ; 2 - картковий рахунок [PERSON] : [NUMBER] ; - картковий рахунок [PERSON] : [NUMBER] . Таблиця №1 Платник Одержувач/Картка одержувача Сума (грн) Дата Документ, що підтверджує сплату (додаток №4) [PERSON] [NUMBER] 10000,00 03.10.2020 Квитанція за сплату №68209271 від 03.10.2020 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 15.03.2021 Квитанція за сплату №83133823 від 15.03.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 29.03.2021 Квитанція за сплату №84508846 від 29.03.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 11.06.2021 Квитанція за сплату №93252493 від 11.06.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 26.06.2021 Квитанція за сплату №95170323 від 26.06.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.07.2021 Квитанція за сплату №97531010 від 13.07.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 12.08.2021 Квитанція за сплату №102606209 від 12.08.2021 [PERSON] [NUMBER] 10000,00 16.08.2021 Квитанція за сплату №103352011 від 16.08.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 02.09.20211 Квитанція за сплату №106271100 від 02.09.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.09.2021 Квитанція за сплату №108196432 від 13.09.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 29.09.2021 Квитанція за сплату №111282905 від 29.09.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.10.2021 Квитанція за сплату №114171992 від 13.10.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 28.10.2021 Квитанція за сплату №116739284 від 28.10.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 12.11.2021 Квитанція за сплату №119328741 від 12.11.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 29.11.2021 Квитанція за сплату №122226844 від 29.11.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 14.12.2021 Квитанція за сплату №125082078 від 14.12.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 25.12.2021 Квитанція за сплату №127253721 від 25.12.2021 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 21.01.2022 Квитанція за сплату №130863542 від 12.01.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 28.01.2022 Квитанція за сплату №134133347 від 28.01.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 12.02.2022 Квитанція за сплату №137526555 від 12.02.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 02.03.2022 Квитанція за сплату №140606207 від 02.03.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 16.03.2022 Квитанція за сплату №141619187 від 16.03.2022 [PERSON] [NUMBER] 15000,00 16.03.2022 Квитанція за сплату №141619358 від 16.03.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 25.03.2022 Квитанція за сплату №142274737 від 25.03.2022 [PERSON] [NUMBER] 10000,00 25.03.2022 Квитанція за сплату №142274969 від 25.03.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.04.2022 Квитанція за сплату №143847700 від 13.04.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 27.04.2022 Квитанція за сплату №144921858 від 27.04.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 10.05.2022 Квитанція за сплату №146550082 від 10.05.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 24.05.2022 Квитанція за сплату №148599807 від 24.05.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 11.06.2022 Квитанція за сплату №151100450 від 11.06.2022 [PERSON] [NUMBER] 20000,00 12.06.2022 ... Квитанція за сплату №151193875 від 12.06.2022 4 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 30.06.2022 Квитанція за сплату №153471722 від 30.06.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 14.07.2022 Квитанція за сплату №155757671 від 14.07.2022 [PERSON] [NUMBER] 10000,00 16.07.2022 Квитанція за сплату №156106771 від 16.07.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 27.07.2022 Квитанція за сплату №157683084 від 27.07.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 16.08.2022 Квитанція за сплату №160877461 від 16.08.2022 [PERSON] [NUMBER] 16000,00 24.08.2022 Квитанція за сплату №162393654 від 24.08.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 30.08.2022 Квитанція за сплату №163440201 від 30.08.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.09.2022 Квитанція за сплату №166428302 від 13.09.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 27.09.2022 Квитанція за сплату №169260463 від 27.09.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 12.10.2022 Квитанція за сплату №172301506 від 12.10.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 26.10.2022 Квитанція за сплату №174888291 від 26.10.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 16.11.2022 Квитанція за сплату №179628555 від 16.11.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 28.11.2022 Квитанція за сплату №182044494 від 28.11.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 15.12.2022 Квитанція за сплату №186453343 від 15.12.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 25.12.2022 Квитанція за сплату №188961587 від 25.12.2022 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 26.01.2023 Квитанція за сплату №197131282 від 26.01.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 29.01.2023 Квитанція за сплату №197737582 від 29.01.2023 5 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.02.2023 Квитанція за сплату №201913146 від 13.02.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 23.02.2023 Квитанція за сплату №205305472 від 23.02.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.03.2023 Квитанція №195673037 від 13.03.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 05.04.2023 Квитанція № 199792371 від 05.04.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 12.04.2023 Квитанція №201155924 від 12.04.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 03.05.2023 г Квитанція №204838134 від 03.05.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 10.05.2023 Квитанція №206181166 від 10.05.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 25.05.2023 Квитанція №208933070 від 25.05.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 13.06.2023 Квитанція №212158626 від 13.06.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 27.06.2023 Квитанція №214617073 від 27.06.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 12,07.2023 Квитанція №217225887 від 12.07.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 10000,00 26.07.2023 Квитанція №219743620 від 26.07.2023 [PERSON] [PERSON] ; [NUMBER] 15000,00 10.08.2023 Квитанція №222238367 від 10.08.2023 При цьому, повідомляє, що з метою підтвердження належними та допустимими доказами перерахування [PERSON] грошових коштів за період з серпня 2021 року по червень 2023 року на рахунок [PERSON] , представником Відповідача, адвокатом Овдійчук І.О. 28.10.2024 направлено адвокатські запити до Акціонерного товариство «Райффайзен Банк», в якому відкритий рахунок [PERSON] (додаток №25) та Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», в якому відкритий рахунок [PERSON] (додаток №6), відповіді на які буде долучено до матеріалів справи після отримання. Оскільки на момент підготовки цього відзиву відповіді не отримано. 2. Щодо стягнення інфляційних втрат та пені. Окрім заборгованості по сплаті аліментів, Позивач просить стягнути з Відповідача нарахований на суму заборгованості індекс інфляції у розмірі 148 390,64 грн та пеню - 681 780,79 грн. Однак, з огляду на сплату аліментних зобов`язань у спірному періоді, Позивач не погоджується з розрахунками інфляційних втрат та пені наданими Позивачем. Крім того, зі сторони Позивача до моменту подачі позову у цій справі були відсутні будь-які звернення до Відповідача, які б містили заперечення розміру чи періодичності сплати аліментів останнім. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Користуючись наданим ч. 1 ст. 93 ЦПК України правом Відповідач поставив Позивачу наступне питання: 1. Чи отримувала Позивач від Відповідача у період з серпня 2021 року по червень 2023 року грошові кошти згідно з таблицею №1, що надходили на її рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» за номером [NUMBER] та на будь-які інші картки, видані до цього рахунку чи інші карткові рахунки? 2. Якими є номери (реквізити) всіх рахунків, відкритих в будь-яких банківських установах на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] та [PERSON] ? 08.11.2024 позивачка подала відповідь на відзив, у якому зазначила наступне. В своєму відзиві відповідач посилається на норму п. 5 статті 183 Сімейного кодексу України, якою визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказана норма не може бути застосовна в даному випадку, оскільки позивач не звернулась до суду в особливому непозовному порядку, встановленому в ст. 161 ЦПК України, за отриманням наказу про стягнення аліментів, а звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі, визначеному договором між батьками. Законодавством України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому з домовленістю визначити розмір та строки виплати. В свою чергу, згідно Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини укладеного сторонами 18.08.2021 року, було визначено наступне: 4.4. Батько зобов`язується надавати Матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі чверті свого заробітку (доходу) проте, не меншому, ніж розмір визначений в п. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України на утримання однієї Дитини сума (десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлений законодавством України, на день сплати). Батько передає грошові кошти на утримання Сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок Матері, яка самостійно визначає порядок використання отриманих від Батька грошових коштів на утримання Сина. 4.6. Кошти, які за бажанням Батька передаються ним особисто Дитині або сплачуються на рахунок, що належить Дитині або відкритий на її ім`я (в її інтересах), в тому числі - депозитний рахунок не вважаються витратами сплаченими Матері на утримання Дитини в розумінні п. 4.4 Договору, а є додатковими витратами Батька на його власний розсуд. 6.2. Сторони стверджують, що цей договір відповідає дійсним намірам Сторін створити для себе юридичні наслідки. 6.3. Цей Договір прочитано сторонами, кожною окремо. Після прочитання Договору сторони підтвердили одна одній, що зміст цього договору повністю відповідає їх дійсним намірам. В Договорі сторонами також був визначений рахунок матері (позивача), на який батько (відповідач) перераховує кошти на утримання дитини та окремий рахунок дитини, на який він перераховує кошти на додаткові витрати дитині (що не вважаються аліментами н її утримання), а саме: Рахунок Матері: [NUMBER] в ПриватБанк, МФО 305299, код отримувача 2956804580 (картка [NUMBER] , отримувач [PERSON] ). Рахунок Дитини: картка [NUMBER] , отримувач [PERSON] . Звертає увагу, що вказаний договір укладений відповідачем за відсутності жодного примусу і з повним розумінням його умов. Враховуючи доходи відповідача в період з серпня 2021 року по червень 2023 року на посаді судді Окружного адміністративного суду м. Києва (докази яких надані суду разом з позовом) визначений сторонами розмір аліментів на утримання єдиної дитини не був для відповідача занадто обтяжувальним чи надмірним. Відтак, відповідно до п. 4.4. Договору сторони визначили, що розмір аліментів визнається в частці від доходу відповідача, але не може бути меншим ніж десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на день сплати. При цьому, відповідач добре розуміє обсяг взятих на себе договірних зобов`язань по утриманню та вихованню дитини, що підтверджується фактом звернення ним в 2024 році до Святошинського районного суду з окремим позовом про внесення змін до Договору в частині зменшення розміру аліментів (в якому йому було судом відмовлено, рішення про що набрало законної сили). З огляду на це, намагання представника відповідача наразі, по спливу трьох з половиною років після підписання Договору, в односторонньому порядку змінити його умови, стверджуючи, що сума максимальної виплати на утримання дитини за Договором обмежена (тобто, не може бути більше) десятьма прожитковими мінімумами на дитину, - суперечить домовленості сторін, інтересам дитини, з яких сторони виходили при підписанні Договору, та не має під собою правового підґрунтя. Що стосується посилання у відзиві на рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/7734/24 то, по-перше, даним судовим рішенням в жодній мірі не спростовуються викладені вище доводи [PERSON] , по друге, представником відповідача очевидно спотворюється (викривляється) зміст даного судового рішення, а по-третє, досліджені судом у справі № 759/7734/24 обставини стосуються періоду після серпня 2023 року, а отже виходять з межі періоду, за який позивач просить стягнути аліменти з відповідача (серпень 2021 - червень 2023 року включно). Зауважує, що Святошинський районний суд м. Києва у справі №759/7734/24 виніс рішення, яким відмовив задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення аліментів. Суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення такого позову відсутні, а сплата аліментів в передбаченому договором розмірі є беззаперечним обов`язком [PERSON] , як батька. Святошинський районний суд м. Києва повністю підтвердив зобов`язання батька по утриманню дитини, зокрема, як вказано в тексті цього рішення, судом встановлено наступне: «Як видно зі змісту укладеного сторонами у справі договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини, [PERSON] та [PERSON] домовились, що син проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , а батько буде сплачувати аліменти у наступному порядку: п.4.3. батько зобов`язується утримувати сина до досягнення ним повноліття, а уразі продовження ним навчання до 23 років, виходячи із своїх фінансових можливостей; п.4.4. батько зобов`язується надавати матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі чверті свого заробітку (доходу) проте, не меншому, ніж розмір визначений в п. 5 ст. 183 СК України на утримання однієї дитини сума (десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлений законодавством, на день сплати). Батько передає грошові кошти на утримання сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок матері, яка самостійно визначає порядок використання від батька грошових коштів на утримання сина… Уклавши 18.08.2021 року договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини, сторони договору [PERSON] та [PERSON] у такий спосіб вжили заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги, що позивач має обов`язок утримувати дитину, то розмір аліментів, які він сплачує на сина [PERSON] на підставі договору від 18.08.2021 року є тим розміром, що передбачений сімейним законодавством, яким врегульовано питання щодо матеріального забезпечення батьками дітей та відповідає усталеній судовій практиці щодо визначення розміру аліментів за наявності у платника аліментів стабільного доходу, а також буде відповідати в тому числі і правилам ст. 155 СК України з приводу того, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності... … при укладенні Договору позивач ( [PERSON] ), як доросла і дієздатна людина, розумів, які саме зобов`язання він бере на себе…». Погоджуючись з резолютивною частиною рішення Святошинського районного суду м. Києва, [PERSON] оскаржила це рішення в апеляційному порядку лише в його мотивувальній частині щодо висновку суду про те, що доходи [PERSON] з серпня 2023 року зменшилися. Проте, Київський апеляційний суд відхилив апеляційну скаргу, вказавши, що суд першої інстанції в тексті свого рішення не приходив до такого висновку, який апелянт просить спростувати. Зокрема, апеляційний суд вказав наступне: «Пунктом 4.4. вищевказаного договору визначено, що батько зобов`язується надавати матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі чверті свого заробітку (доходу), проте, не меншому, ніж розмір визначений в п. 5 ст. 183 СК України на утримання однієї дитини (десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлений законодавством, на день сплати)... Скаржник помилково вважає, що судом першої інстанції встановлено обставини зменшення доходу платника аліментів, адже посилання суду на те, що зі зменшенням доходу зменшується і розмір аліментів, не стосувався матеріального стану платника аліментів, а стосувались способу сплати аліментів, обраного сторонами договору, зокрема сплати їх у розмірі 1/4 від доходу [PERSON] … Оскільки аліменти сплачуються на підставі договору, то опис у мотивувальній частині судового рішення доказів, що стосуються доходів [PERSON] жодним чином не вплинуть на розмір аліментів, що підлягають виплаті за даним договором... З огляду на викладене, скаржник помилково вважає, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2024 у справі №759/7734/24, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні позову, впливатиме на визначений договором розмір аліментів, які сторони погодили». Отже, судами у справі встановлено, що аліменти сплачуються у сумі в розмірі чверті заробітку (доходу) батька (а отже логічно, що їх щомісячний розмір може бути більшим чи меншим, в залежності від отриманого платником доходу), проте, ця сума в будь-якому разі має бути не меншою, ніж десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. При цьому, суди окремо зазначили, що [PERSON] при підписанні договору, як доросла та дієздатна особа, розумів обсяг взятих на себе зобов`язань. Позивач також наголошує на тому, що пункт 4.4. у відповідній редакції був внесений в Договір з метою запобігти зловживанням зі сторони відповідача (зокрема, запобігти приховуванню відповідачем його реальних доходів) та надає позивачу можливість розраховувати на отримання щомісячної грошової суми в розмірі, достатньому для утримання дитини. Тобто, цей пункт містить певний механізм контрою за належним виконанням батьком його фінансових зобов`язань що утримання дитини. Будь-яке інше тлумачення п. 4.4. Договору буде несправедливим та таким, що порушуватиме конституційні права дитини. Звертаю увагу суду, що викладення п. 4.4. Договору саме в такій редакції виявилось доцільним, враховуючи недобросовісну подальшу поведінку відповідача, який не надавав інформації щодо своїх доходів, а декларації судді з відповідними відомостями за зверненням відповідача були вилучені від загального доступу. Отримання позивачем інформації щодо щомісячних доходів відповідача є довготривалою та складною процедурою, тоді як витрати на утримання дитини позивач несе щомісячно і вони не можуть бути відтерміновані на строк до з`ясування розміру фактичних доходів батька. Представник відповідача у відзиві перекручує (викривляє) зміст судових рішень у справі № 759/7734/24, стверджуючи що згідно цих рішень розмір аліментів, який підлягає сплаті за Договором становить 1/4 частину фактичного доходу платника аліментів та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Такого висновку ані рішення суду першої інстанції ані постанова апеляційного суду у справі № 759/7734/24 не містять! [PERSON] в межах справи № 759/7734/24 звертався з заявою про роз`яснення судового рішення (копія заяви додається), де просив суд роз`яснити: «Чи дійсно десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку є максимальним, а не мінімальним розміром аліментів, які Позивач зобов`язаний сплачувати за договором між батьками про спільне утримання та виховання дитини від 18.08.2021?». Але в такому «роз`яснені» [PERSON] , очевидно, було судом відмовлено. [PERSON] погоджується та ніколи не заперечувала того, що розмір аліментів розраховується в залежності від доходу [PERSON] (який є достатньо великим, враховуючи посаду, на якій перебуває відповідач), але звертає увагу, що нижня межа розміру аліментів не може бути меншою десяти прожиткових мінімумів, адже саме так сторони домовились між собою з врахуванням інтересів дитини та витрат матері на її утримання дитини та забезпечення її гармонійного розвитку. Також, звертає увагу суду на те, що заперечуючи проти задоволення позову, відповідач одночасно не надає свого контррозрахунку щомісячної суми, яку, на його думку, він повинен сплачувати на утримання дитини згідно умов Договору та загальної суми заборгованості за спірний період. Що стосується доводів відповідача про те, що ним належно виконувався його обов`язок щодо утримання дитини в період з жовтня 2020 по серпень 2023 року, позивач зазначає наступне. Спірний період, за який позивач просить суд стягнути аліменти і який є об`єктом дослідження судом в межах даної справи - серпень 2021 - червень 2023 року включно. Відтак, можливі перерахування відповідачем коштів на рахунок дитини в АТ КБ «Приватбанк», картка [NUMBER] , в період до серпня 2021 року не мають значення для даної справи та не вважаються коштами на утримання дитини в силу закону. В укладеному сторонами Договорі вказаний банківський рахунок, на який відповідач перераховує аліменти [NUMBER] в ПриватБанк, картка [NUMBER] , отримувач [PERSON] . Цей рахунок позивачем ніколи не змінювався та є актуальним на сьогодні. Твердження відповідача про те, що рахунки позивача періодично змінювались - не відповідає дійсності. У позивача, як фізичної особи, наявний один незмінний некомерційний гривневий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» [NUMBER] , до якого в 2023 році було перевипущено нову пластикову картку [NUMBER] в зв`язку із закінченням строку дії попередньої пластикової картки [NUMBER] . На зазначений вище рахунок протягом вересня 2021 - червня 2023 року не заходили кошти від [PERSON] ; в тому числі кошти з призначенням - аліменти на утримання дитини; в тому числі кошти у сумі, визначеній Договором; або інші кошти які можна було ідентифікувати, як такі, що сплачені відповідачем. Відтак, якщо відповідачем коли-небудь здійснювались на рахунок позивача анонімні перекази чи перекази через інших осіб - ідентифікувати їх як аліменти за наявною у позивача інформацією - неможливо. На підтвердження цього позивач надає суду сформовану в електронному банкінгу зведену аналітичну виписку зі свого рахунку [NUMBER] за період з 01.08.2021 по 30.06.2023 року з якої вбачається відсутність надходження коштів від платника [PERSON] . Оскільки на момент подання даної відповіді позивач перебуває за кордоном, більш детальні виписки по рахунках за спірний період можуть бути надані позивачем суду лише після повернення до України. Також звертає увагу суду на те, що суми, які з твердженням відповідача, він перераховував позивачу на утримання дитини - очевидно не відповідають договірному розміру аліментів (що видно у наданій самим же відповідачем Таблиці № 1) - оскільки не становлять 1/4 доходу відповідача, проте не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а деякі з вказаних відповідачем карток - взагалі не належать до рахунків [PERSON] . Так, серед наданих відповідачем квитанцій щодо платежів, зокрема, проведених через систему переказів iPay.ua, вбачається: - переказ від 03.10.2020 здійснений на невідомий рахунок, ідентифікація отримувача відсутня; - можливі перекази батьком кошів 15.03.2021, 29.03.2021, 11.06.2021, 26.06.2021, 13.07.2021, 12.08.2021 року - направлені на картку самої дитини [NUMBER] , отримувач [PERSON] , отже є добровільними додатковими витратами батька та не вважаються аліментами на утримання дитини. Ці кошти використовувались дитиною за її власним розсудом. Крім того, ці платежі виходять за межі спірного періоду; - перекази від 16.08.2021, 16.03.22, 25.03.22, 12.06.2022, 16.07.22, 24.08.22 року - проведені на невідомі позивачу картки, зокрема, сам позивач не вказує, хто є отримувачем переказів за цими рахунками. Лише з вересня 2023 року на рахунок позивача почати находити, хоч і в неповному розмірі (10 000 грн), кошти від [PERSON] на утримання дитини. Щодо поставлених відповідачем питань позивач зазнає наступне. В період з серпня 2021 року по червень 2023 року позивач отримувала численні перекази на свій банківський рахунок в АТ КБ «Приватбнк» [NUMBER] та рахунок в АТ «Універсал Банк», платником жодного з яких не був вказаний [PERSON] , жодний з цих платежів не був зазначений як сплата аліментів/коштів на утримання дитини та за який саме період, а суми, що надходили - не відповідали розміру аліментів, визначених Договором. Тобто, жоден з цих платежів неможливо ідентифікувати як аліменти. Інше питання стосується конфіденційної інформації позивача та виходить з межі дослідження по даній судовій справі, оскільки рахунок, на який відповідач має сплачувати аліменти був погоджений сторонами в Договорі. Якщо відповідач стверджує, що сплачував кошти на інші рахунки позивача, він, принаймні, має володіти інформацією про ці рахунки. Проте, повідомляє, що у позивача, як фізичної особи, в Україні відкритий один некомерційний гривневий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» [NUMBER] та один некомерційний гривневий рахунок в АТ «Універсал Банк», до якого випущено картку номер картки [NUMBER], аліменти на який від відповідача не заходили. Враховуючи викладене, просила суд - позов задовольнити; - продовжити позивачу процесуальний строк для надання доказів до 25.11.2024. 14.11.2024 представник відповідача адвокат Овдійчук І.О. подала заперечення, у яких просила: 1. Встановити Відповідачу додатковий строк для подання доказів. 2. Відмовити у задоволенні позову. Зазначила наступне. Зі змісту відповіді на відзив вбачається, що Позивач заперечує надходження на її рахунок протягом вересня 2021 року - червня 2023 року коштів від [PERSON] . З огляду на це, у Відповідача залишається необхідність підтвердження належними та допустимими доказами перерахування ним грошових коштів за період з серпня 2021 року по червень 2023 року на рахунок [PERSON] . У відзиві на позовну заяву зазначалось, що з вказаною метою представником Відповідача, адвокатом Овдійчук І.О. 28.10.2024 направлено адвокатські запити до АТ «Райффайзен Банк», в якому відкритий рахунок [PERSON] (додаток №5 до відзиву) та АТ КБ «ПриватБанк», в якому відкритий рахунок [PERSON] (додаток №6 до відзиву). Однак, у відповіді від 04.11.2024 №20.1.0.0.0/7-241031/75267 на адвокатський запит №01/2810/24 від 28.10.2024 (додаток №2) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив про неможливість отримання витребуваної адвокатським запитом інформації стосовно Клієнта [PERSON] , у зв`язку з тим, що доданий до запиту дозвіл на розкриття банківської таємниці посвідчений з порушенням вимог законодавства. Це ж слугувало підставою для відмови у наданні витребуваної адвокатським запитом інформації від АТ «Райффайзен Банк». У відповіді від 30.10.2024 №81-27-5/2235 на адвокатський запит від 30.10.2024 за вх. № О-24487/1 (додаток №3) АТ «Райффайзен Банк» також повідомив про неможливість отримання витребуваної адвокатським запитом інформації стосовно Клієнта [PERSON] , у зв`язку з тим, що у наданих разом з адвокатським запитом документах відсутній належним чином підписаний дозвіл Клієнта на розкриття адвокату інформації, що містить банківську таємницю Клієнта. Задля усунення підстав відмови у наданні витребуваної інформації в подальшому, [PERSON] надав до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відділення АТ «Райффайзен Банк» належно засвідчені дозволи на розкриття інформації, що містить банківську таємницю. 13.11.2024 представником Відповідача, адвокатом Овдійчук І.О. направлено повторні адвокатські запити до АТ «Райффайзен Банк» (додаток №4) та АТ КБ «ПриватБанк (додаток №5), відповіді на які буде долучено до матеріалів справи після отримання. Оскільки на момент підготовки цього заперечення відповіді не отримано, вказані адвокатські запити надано без додатків, аби спростити документообіг та уникнути дублювання документів. 25.11.2025 позивачка подала через «Електронний суд» додаткові пояснення. Зазначила, що у відзиві на позов відповідач стверджує, що належно виконував свій обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини, на підтвердження чого надає зведену таблицю про перерахування коштів за період з жовтня 2020 року по серпень 2023 року. Позивачка зауважує, що перекази відповідача за період з жовтня 2020 року по липень 2021 року включно проведені за межами спірного періоду, а також здійснені на картку, що не належить позивачу, а отже не мають враховуватись судом. Переказ від 12.08.2021 року здійснено відповідачем безпосередньо на картковий рахунок дитини, а отже ці кошти не є аліментами в розумінні п. 4.6. Договору, а є добровільними додатковими витратами батька (дарунком дитині). Перекази від 16.08.2021, 16.03.2022 (на картку [NUMBER] ), 25.03.22 (на картку * [NUMBER] ), 12.06.2022, 16.07.22, 24.08.22 року - проведені відповідачем на невідомі позивачу карткові рахунки, а отже не мають враховуватись судом. Зокрема, сам позивач не вказує, хто є отримувачем переказів за цими рахунками. Перекази відповідача за період з липня 2023 року по серпень 2023 року проведені за межами спірного періоду. Позивачем також було перевірено власні рахунки за спірний період з серпня 2021 року по червень 2023 року та встановлено, що серед коштів, які надходили на банківський рахунок в АТ КБ «Приватбнк» [NUMBER] відсутні кошти з призначенням «аліменти»/ «кошти на утримання дитини» або кошти від платника [PERSON] (що підтверджується виписками з рахунку позивача, де вказано, що доходи від цього платника становлять 0.00). Частково аліменти саме від платника [PERSON] почали надходити на рахунок позивача лише з серпня 2023 року. Дійсно, протягом періоду з серпня 2021 року по червень 2023 року на рахунок позивача [NUMBER] (картки [NUMBER];[NUMBER] ) здійснювались певні перекази (поповнення власних коштів, повернення позик, переказ сум судових зборів, повернення товарів, придбаних в інтернеті тощо), в деяких з яких не було вказано ані платника, ані рахунку платника, ані призначення платежу , а суми цих переказів не відповідали сумам, визначеним згідно умов п.4.4. Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини. Відтак, ідентифікувати позивачем ці перекази як аліменти не вбачається можливим. Зокрема, за наслідками перевірки шляхом співставлення наданої відповідачем таблиці та виписок з рахунку [NUMBER] підтверджується, що позивачу, крім інших, надходили наступні перекази (знайдені наступні співпадіння), (докази надаються): 02.09.2021 р. - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.09.2021 р. - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 29.09.2021 р. - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.10.2021 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 28.10.2021 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 12.11.2021 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 29.11.2021 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 14.12.2021 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 25.12.2021 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 28.01.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; платіж від 21.01.2022 не надходив; 12.02.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 02.03.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 16.03.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 25.03.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.04.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 27.04.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 10.05.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 24.05.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 11.06.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 30.06.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 14.07.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 27.07.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 16.08.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 30.08.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.09.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 27.09.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 12.10.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 26.10.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 16.11.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 28.11.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 15.12.2022 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 25.12.2022 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 26.01.2023 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 29.01.2023 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.02.2023 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 23.02.2023 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.03.2023 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 05.04.2023 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 12.04.2023 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 03.05.2023 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 10.05.2023 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 25.05.2023 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 13.06.2023 - 15 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; 27.06.2023 - 10 000 грн., платник, рахунок платника та призначення платежу відсутні; Звертає увагу, що у позивача відсутні жодні підтвердження того, що ці перекази здійснені саме відповідачем, оскільки ані платник, ані рахунок платника чи призначення платежу (аліменти? за який період?) не вказано. Крім того, зазначені суми не відповідають розміру щомісячних сум на утримання дитини, визначених відповідно до п.4.4. Договору між батьками. Так, звертаючись з даним позовом, [PERSON] зазначала, що згідно умов п. 4.4. укладеного Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини Батько зобов`язується надавати Матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі чверті свого заробітку (доходу) проте, не меншому, ніж розмір визначений в п. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України на утримання однієї Дитини сума (десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлений законодавством України, на день сплати. Батько передає грошові кошти на утримання Сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок Матері, яка самостійно визначає порядок використання отриманих від Батька грошових коштів на утримання Сина. Зазначила, що оскільки у позивача немає відомостей про щомісячні доходи відповідача, саме на останнього покладається обов`язок з урахуванням отриманого ним доходу самостійно визначати та добросовісно сплачувати аліменти на дитину, щомісячна сума яких не може бути меншою за десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку При цьому, відповідно до п. 4.8. Договору батько має також право за його бажанням приймати участь у будь-яких інших витратах на Дитину. Відтак, щомісячні платежі, які відповідач перераховує на дитину за його бажанням можуть бути більшими, проте не можуть бути меншими ніж визначені в п. 4.4. Договору. Відповідний розрахунок щомісячних сум, визначений відповідно до п. 4.4. Договору з урахуванням відомостей про заробітну плату відповідача, був наданий [PERSON] в Таблиці 1 до позовної заяви. Заперечуючи проти позову, відповідач не надає ніяких пояснень і контррозрахунків щодо сум, які він був зобов`язаний щомісячно сплачувати та які фактично сплачував. На переконання позивача, кошти без призначення платежу та від анонімного відправника не можна вважати аліментами на дитину згідно з умовами Договору. Водночас, в разі якщо суд погодиться визнати ці платежі щомісячними грошовими сумами [PERSON] на утримання дитини (аліментами), позивач надає відкориговані з урахуванням наданого відповідачем відзиву розрахунки основної заборгованості (158 882,96 грн), пені (158 882,96 грн.) та інфляційних нарахувань (45 738, 98 грн). Просила суд долучити до справи виписки з рахунку позивача за спірний період та відкориговані Таблиці, оскільки раніше ці докази не могли бути надані з огляду на відсутність у позивача технічної можливості, про що ним завчасно було повідомлено суд у відповіді на відзив. 11.12.2024 представник відповідача адвокат Овдійчук подала до суду письмові прояснення, через «Електронний суд». Зазначила наступне. Щодо застосування до спірних правовідносин п. 5 ст. 183 СК України У відповіді на відзив, Позивач зазначає, що до спірних правовідносин не може бути застосована норма п.5 ст.183 СК України, оскільки Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі визначеному договором між батьками. Водночас, абз. 1 п. 4.4 розд. 4 «Утримання дитини» Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. 18.08.2021 та зареєстрований в реєстрі за №1484 (далі - Договір) встановлено розмір аліментів з урахуванням згаданої норми: «Батько зобов`язується надавати Матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі чверті свого заробітку (доходу) проте, не меншому, ніж розмір визначений в п.5 ст.183 Сімейного кодексу України на утримання однієї Дитини сума (десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлений законодавством України, на день сплати)». Наголошує, що норми права підлягають застосуванню лише у тому значенні, в якому вони викладені. Відповідно до п.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, п.5 ст.183 СК України встановлено максимальну суму аліментів, яка не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку. Відтак, якщо у значенні п.5 ст.183 СК України десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку є максимальним розміром аліментів, то за Договором вказана норма не може вживатися у протилежному значенні. Тобто, десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку із посиланням на п.5 ст.183 СК України не може бути мінімальним розміром аліментів. Відповідач дійсно звертався до суду із позовом про внесення змін до договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини у справі №759/7734/24 із наступною позовною вимогою: «Внести зміни до Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини від 18.08.2021, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. та зареєстрований в реєстрі за №1484, а саме абзац 1 пункту 4.4 розділу 4 «Утримання дитини» викласти у такій редакції: «Батько зобов`язується надавати Матері на утримання сина щомісяця грошову суму у розмірі 10 000, грн (десять тисяч гривень) з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до вимог законодавства України»». Тобто, за результатом розгляду справи №759/7734/24 передбачалась зміна способу виплати аліментів із частки заробітку (доходу) на тверду грошову суму. Однак, Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2024 у справі №759/7734/24 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яремчук Марина Володимирівна відмовлено. Своєю чергою, Постановою Київського апеляційного суду від 15.10.2024 у справі №759/7734/24апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Висновки суду із мотивувальної частини ухвалених рішень наводились Відповідачем у відзиві, та з огляду на трактування ухвалених рішень Позивачем вважаємо за необіхідне зауважити наступне. Ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині ухвалених рішень не дійшли висновку про те, що сума аліментів в будь якому разі не може бути меншою, ніж десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (як зазначає у відповіді на відзив Позивач). Судом зроблено загальний висновок щодо визначення розміру аліментів, який підлягає сплаті та його залежності від розміру доходу платника. Цей розмір відповідно залежить від розміру заробітку (доходу) та у цьому випадку становить 1/4 частину фактичного доходу платника аліментів. Суму аліментів, яка підлягає сплаті судом не було встановлено, вона не є фіксованою та може щомісячно змінюватися в залежності від щомісячного заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, п.5 ст.183 СК України застосовується до спірних правовідносин. Більше того, п.5 ст.183 СК України у Договорі застосовується у тому значенні, в якому викладений у СК України, оскільки норми права не підлягають застосуванню (трактуванню) у іншому (протилежному) значенні від викладеного. Посилання на норму законодавства із застереженням про застосування її в протилежному сенсі матиме наслідком те, що таке застереження в Договорі суперечитиме чинному законодавству. З відповдіними наслідками її недійсності. Як підсумок, розмір аліментів, який сплачує за Договором Відповідач становить 1/4 частину фактичного його доходу. Проте, з урахуванням п.5 ст.183 СК України, на який посилаються сторони у Договорі при визначенні розміру аліментів, сума сплачених аліментів не може бути більшою, ніж десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Щодо відсутності заборгованості по сплаті аліментів за Договором. Відповідач заперечує твердження Позивача про неналежне виконання ним своїх обов`язків за Договором, внаслідок чого у нього, нібито, виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, в тому числі, за період з серпня 2021 року по червень 2023 року (включно). Ба більше, за розрахунками Відповідача, розмір сплачених них аліментів перевищує розмір передбачений умовами Договору. Тож, у Відповідача відсутня необхідність наведення контррозрахунку заборгованості за спірний період. Середній щомісячний розмір аліментів сплачений Позивачем за спірний період складає 25 000 грн, що підтверджується квитанціями про перерахування коштів за період з жовтня 2020 року по серпень 2023 року (додаток №4 до відзиву). Також зазначене підтверджується виписками про рух коштів по рахунку Відповідача, відкритому в АТ «Райффайзен Банк» за період: з 01.01.2021 - 31.12.2021, 01.01.2022 31.12.2022, 01.01.2023 - 31.12.2023 (додаток №1), яких на момент подання відзиву у цій справі не було. Оскільки, у зв`язку з проходженням військової служби Відповідач не зміг вчасно отримати ці докази. Крім того, так як Позивач заперечує надходження на її рахунок протягом вересня 2021 року - червня 2023 року коштів від [PERSON] , Відповідач повідомляв про те, що 13.11.2024 представником Відповідача, адвокатом Овдійчук І.О. направлено повторні адвокатські запити до АТ «Райффайзен Банк» (додаток №4 до заперечень) та АТ КБ «ПриватБанк (додаток №5 до заперечень), відповіді на які буде долучено до матеріалів справи після отримання. Звертаємо увагу, що задля усунення підстав відмови у наданні витребуваної інформації в подальшому, [PERSON] надав до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відділення АТ «Райффайзен Банк» належно засвідчені дозволи на розкриття інформації, що містить банківську таємницю. У зв`язку з наведеним Відповідач просив суд встановити додатковий строк для подання доказів. Однак, не зважаючи на долучення до адвокатського запиту належно засвідченого дозволу на розкриття інформації, що містить банківську таємницю у відповіді від 15.11.2024 №81-27-5/2354 на адвокатський запит від 15.11.2024 за вх. № О-24598/1 (додаток №2), який надійшов до АТ «Райффайзен Банк» повідомлено про неможливість розкриття інформації, що містить банківську таємницю, через відсутність належним чином підписаного дозволу Клієнта на розкриття адвокату інформації, що містить банківську таємницю Клієнта. Це ж слугувало підставою для повторної відмови у наданні витребуваної адвокатським запитом інформації від АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У відповіді від 19.11.2024 №20.1.0.0.0/7-241115/46799 на адвокатський запит №1311/002 від 13.11.2024 (додаток №3) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» також повідомив про неможливість надання витребуваної адвокатським запитом інформації стосовно Клієнта [PERSON] , у зв`язку з тим, що доданий до адвокатського запиту дозвіл на розкриття банківської таємниці посвідчений з порушення вимог законодавства. Просила визнати поважною причину пропуску для подання доказів, поновити строк для подання доказів та приєднати як докази додані до цих письмових пояснень документи. Суд вважає поважними причини пропуску обома сторонами строку на подання доказів, приймає усі подані сторонами докази і враховує їх під час ухвалення рішення. Вивчивши заяви сторін, дослідивши надані письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану 14 травня 2009 року). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини. Розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але він не може бути меншим від розміру, передбаченого в ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 18.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини (надалі також - Договір). За цим Договором сторони розподілили права та обов`язки по утриманню та вихованню малолітнього на той час сина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11 том 1). В Договорі визначено, що він укладений батьками стосовно, зокрема, участі кожного з них у забезпеченні дитині умов життя, розвитку, розміру аліментів на дитину. Сторони визначили, що всі питання, що стосуються виховання, розвитку, здоров`я та освіти Дитини, вирішуються матір`ю, виходячи з інтересів та з урахуванням думки дитини. Сторони встановили, що вони в рівній мірі зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини та дбати про її фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток. В п. 4.4 Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини сторони погодили, що батько зобов`язується надавати щомісяця грошову суму (аліменти) на утримання свого сина у розмірі чверті свого заробітку (доходу), проте не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, встановлених законодавством України, на день сплати. Батько передає грошові кошти на утримання Сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок Матері, яка самостійно визначає порядок використання отриманих від Батька грошових коштів на утримання Сина. В цьому ж пункті 4.4 Договору зазначено, що всі кошти, які Батько перераховує Матері вважаються коштами, на утримання Дитини, крім випадку, якщо інше не буде визначено окремими угодами між ними або судовим рішенням. При цьому у розділі 7 Договору «реквізити/рахунки» вказаний в договорі рахунок Матері - [NUMBER] в Приват Банк, отримувач [PERSON] . Указом Президента України від 13.05.2009 року № 318/2009 [PERSON] , призначений на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва строком на п`ять років (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/318/2009#Text). Указом Президента України від 03.04.2017 року № 95/2017 [PERSON] призначений на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва безстроково. Згідно відомостей, поданих відповідачем в деклараціях, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ним отримано заробітну плату в 2021 році в розмірі 1 681 350 грн, в 2022 році в розмірі 1 507 326 грн, в 2023 році (за неповні вісім місяців) - в розмірі 951 586 грн. Розмір щомісячних сум нарахованої та виплаченої суддівської винагороди відповідачу підтверджується довідками ОАС м. Києва за 2021-2023 роки, що були надані у відповідь на адвокатський запит представника позивача. Дослідивши надані відповідачем докази (зокрема копії виписок про рух коштів по рахунку за період: з 01.01.2021 - 31.12.2021, 01.01.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 31.12.2023, копія відповіді від 15.11.2024 №81-27-5/2354 на адвокатський запит від 15.11.2024 за вх. № О-24598/1 АТ «Райффайзен Банк», копію відповіді від 19.11.2024 №20.1.0.0.0/7-241115/46799 на адвокатський запит №1311/002 від 13.11.2024 АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (а.с. 51-90 том 2), а також надані позивачкою докази, суд дійшов висновку, що платежі, які відповідач зазначив у відзиві, і які підтверджуються наданими позивачкою Виписками з рахунку позивачки [NUMBER] за спірний період за параметром пошуку «платник - [PERSON] »; з рахунку позивачки [NUMBER] у дати, вказані відповідачем у відзиві на позов (а.с. 9-31 том 2), - є щомісячними грошовими сумами [PERSON] на утримання дитини (аліментами), оскільки: - суд системно тлумачить положення розділу 7 Договору «реквізити/рахунки», у якому вказаний в договорі рахунок Матері - [NUMBER] в Приват Банк, отримувач [PERSON] , а також положення абзацу пункту 4.4 Договору, у якому зазначено, що всі кошти, які Батько перераховує Матері вважаються коштами, на утримання Дитини, крім випадку, якщо інше не буде визначено окремими угодами між ними або судовим рішенням, - і відсутність у матеріалах справи доказів наявності окремим угод між Батьками Дитини/ або судових рішень - означає що ці кошти сплачено відповідачем позивачці саме як аліменти на Дитину. Окрім того, суд вважає, що до правовідносин, які склалися між сторонами у цій справі, норма п. 5 ст. 183 СК України не є застосовною, оскільки вона регулює право того із батьків дитини, разом з яким проживає дитина, на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, в той час як між сторонами укладено відповідний Договір про утримання дитини, і правовою підставою нарахування і сплати аліментів є саме Договір, а не виданий судом судовий наказ. Тому розмір аліментів на Дитину визначено сторонами у Договорі, положення якого відповідають нормам СК України, і він може перевищувати десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки це відповідає найкращим інтересам Дитини. У ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В п. 4.4. Договору між батьками про спільне утримання та виховання дитини було визначено, що батько передає грошові кошти на утримання сина шляхом щомісячного перерахування на банківський рахунок матері, яка самостійно визначає порядок використання отриманих від батька грошових коштів на утримання сина. Відтак, прострочення по сплаті аліментів наступає в перший день місяця, наступного з місяцем, за який відповідачем мали бути сплачені кошти. Оскільки суд установив, що відповідач не в повній мірі виконував свої зобов`язання за Договором, внаслідок чого на день подання позову у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, в тому числі, за період з серпня 2021 року по червень 2023 року (включно) в розмірі 681 780,79 грн (згідно доданого позивачкою розрахунку), враховуючи відкориговані позивачкою розрахунки, викладені у Таблиці №1, Таблиця №2 (а.с. 9-35 том 2) з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню основна заборгованість (158 882,96 грн), пеня (158 882,96 грн.) та інфляційні нарахування (45 738, 98 грн), разом - 363 504,90 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн

Outcome: partial