Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У вересні 2024 року адвокат Буняк В.П. від імені та в інтересах [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що з 2008 року по 2010 рік [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] . Після припинення подружніх стосунків син залишився проживати з матір`ю, а батько підтримував з ним спілкування, у добровільному порядку приймав участь у його вихованні та утриманні. Крім того, між батьками була досягнута домовленість про те, що [PERSON] приблизно з трьох річного віку залишався ночувати у батька, який проживає у своєї тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , яких дитина сприймала, як рідних бабу та діда. Дитині забезпечено все необхідне для повноцінного проживання з батьком та родиною його тітки. Починаючи з 2016-2017 років [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, вести асоціальний спосіб життя, за її місцем проживанням почали збиратися та збираються компанії для вжиття спиртних напоїв, постійно виникали скандали, бійки в присутності дитини. З того часу, [PERSON] почав частіше залишатися у батька та родини його тітки. З 2018 року [PERSON] постійно проживає з батьком та родиною його тітки, які повністю його утримують. У свою чергу відповідачка ухиляється від утримання сина, не спілкується з ним, не бере участь у його вихованні, не цікавиться його життям та здоров`ям. Враховуючи, що відповідачка не цікавиться життям сина, не проявляє бажання брати участь у його вихованні, матеріальному забезпеченні, вважає, що в інтересах дитини її необхідно позбавити батьківських прав. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання 28 листопада 2024 року о 11 год. 30 хв., зобов`язано Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, надати висновок про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Розгляд справи відкладався неодноразово з різних підстав. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу, у них народився син [PERSON] , згодом вони розлучились. [PERSON] проживав із матір`ю, а батько продовжував із ним спілкуватись, добровільно допомагав матеріально. Згодом мати дитини почала зловживати спиртним та перестала займатись вихованням сина, що мало наслідком пропуски та погіршення його навчання, виникнення конфліктних ситуацій за участю дитини. З 2018 року [PERSON] почав постійно проживати з батьком у сім`ї [PERSON] та періодично гостював у матері. З того часу батько одноособово займається вихованням та утриманням сина. Відповідачка не бере участі у вихованні сина, не цікавиться здоров`ям, навчанням, не надає жодної матеріальної допомоги, зловживає спиртними напоями, на даний час виїхала із м.\~Бровари та перебуває у м. Запоріжжі із співмешканцем. Батько дитини на даний час проходить службу у ЗСУ, проте щовечора телефонує сину, цікавиться його життям, заохочує до навчання, здійснює переказ коштів, як самому [PERSON] , так і [PERSON] , для забезпечення сина всім необхідним. Відповідачка, у судове засідання не з`явилась, враховуючи, що направлена їй кореспонденція повернута до суду із відміткою «За закінченням терміну зберігання», суд повідомляв її про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області подав заяву про розгляд справи без участі його представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду, на виконання ухвали суду надано висновок про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, проте враховуючи нововиявлені обставини, питання позбавлення батьківських прав [PERSON] розглянуто повторно та надано висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч. 8 ст.\~178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та\~ [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторно видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 28 березня 2019 року (а. с. 11). Як вбачається із витягу з реєстру Броварської територіальної громади від 23 грудня 2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 9-В класу Броварського ліцею № 6 від 17 червня2024 року, він навчається у ліцеї з 2018 року. Навчальним матеріалом володіє на середньому та достатньому рівні навчальних досягнень, навчається не в повну міру своїх можливостей, потребує контролю за навчанням. Характеризується організованістю, пунктуальністю, дотриманням правил. Життєрадісний та веселий. Доброзичливий. Добрий. Має власну думку. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з однокласниками. Легко знаходить контакт з незнайомими людьми. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Брав участь у громадському житті ліцею та класу (а. с. 21). З огляду на акт проведення оцінки рівня безпеки дитини спеціалістом Служби, фахівцем центру соціальних служб Броварської міської ради Броварського району Київської області та інспекторами сектору ювенальної превенції Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 28 травня 2024 року № 14/905-07 [PERSON] мати [PERSON] , [INFO] , не працює, стан утримання дитини незадовільний, мати дитини не здійснює належного догляду за сином, підтверджено неналежне виконання нею батьківських обов`язків, підтверджено вчинення матір`ю психологічного тиску щодо сина. Під час обстеження умов проживання дитини [PERSON] перебувала у стані сп`яніння. Працівниками поліції щодо [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення. Неповнолітнього [PERSON] , за його згоди передано на виховання в родину [PERSON] (а.\~с. 14 18). Згідно з актом обстеження умов проживання від 28 травня 2024 року № 313 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що родина проживає у приватному будинку, який потребує ремонту, як всередині, так і прилегла територія. За адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , баба дитини, [PERSON] , [INFO] , дід дитини, [PERSON] , [INFO] , мати дитини, [PERSON] , [INFO] . Умови для проживання дитини потребують поліпшення. Під час проведення обстеження умов проживання [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 19). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06 червня 2024 року № 326 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що родина проживає у двокімнатній квартирі, загальною площею 52 кв. м, житло чисте, оснащене побутовою технікою та меблями. Для дитини виділена окрема кімната. Неповнолітній забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами гігієни. У квартирі проживають: [PERSON] , [INFO] , двоюрідна баба дитини, [PERSON] , [INFO] , двоюрідний дід, [PERSON] , [INFO] , батько дитини, [PERSON] , [INFO] . Для проживання та виховання дитини створені належні умови. Неповнолітній забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування та засобами особистої гігієни (а. с. 20). Відповідно до довідки від 23 лютого 2023 року від 23 лютого 2023 року форми А5 солдат [PERSON] 27 січня 2023 року зарахований у списки Військової частини [NUMBER] [ADDRESS] (а.\~с. 23). Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 10 грудня 2024 року № 1228 затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.\~с.\~67 82). Проте, у зв`язку з нововиявленими фактами, Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області просив зазначений висновок не враховувати та надав рішення та висновок від 08 квітня 2025 року № 284 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.\~с.\~135 142). Відповідно до висновку від 08 квітня 2025 року № 284, після засідання комісії, яке відбулося у грудні та на якому матері дитини було надано останній шанс на виправлення, [PERSON] поїхала до селища Велика Димерка Броварського району та залишила сина, проживати у будинку без опалення та продуктів харчування. На даний час вона разом із співмешканцем перебуває у м. Запоріжжя, а дитина залишилась без материнської опіки. [PERSON] до Служби подав пояснення у яких повідомив, що його мати продовжує вживати спиртні напої, його життям не цікавиться, її тимчасовий співмешканець для неї має більше значення, аніж він. Враховуючи, що матір свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, нехтує ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Допитана, як свідок [PERSON] , повідомила суд, що є класним керівником [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що його мати не брала участь у вихованні дитини, навчанням не цікавилась. За час навчання всі організаційні питання вона вирішувала з батьком. Допитаний, як свідок [PERSON] повідомив, що є двоюрідним дідом [PERSON] , [INFO] . Вважає, що в інтересах дитини буде доцільним позбавити його матір [PERSON] батьківських прав, оскільки вона веде асоціальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на сина, не підтримує з ним спілкування, не цікавиться його життям, не забезпечує матеріально. Дитиною фактично займається батько, який одноособово його і виховує, і утримує. На думку дитини, [PERSON] , [INFO] , його мати не виконує батьківські обов`язки, оскільки зловживає спиртними напоями, не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням, не забезпечує матеріально. Вважає, що її необхідно позбавити батьківських прав. Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. ч. 910 ст. 7 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст.\~164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21. Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява №\~37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, установивши, що [PERSON] самоусунулась від виховання сина, стосунків із ним не підтримує, не піклується як мати про свою дитину, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків суд дійшов висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Відтак, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з цим, суд роз`яснює відповідачці, що у разі зміни свого ставлення до дитини, зміни обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, відповідачка не позбавлена можливості звернутися до суду в загальному порядку з підстав, передбачених ст. 169 СК України, з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved