Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

21 березня 2025 року до суду надійшла вказана заява. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на момент смерті проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з належної йому на праві спільної часткової власності 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із ним проживала його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Інші спадкоємці, які претендували б на право на спадщину після померлого, відсутні. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина яка складається з належної їй на праві спільної часткової власності 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , та 1/3 частки вказаної квартири, яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] . Він прийняв спадщину, подавши приватному нотаріусу Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б претендували на право на спадщину після померлої [PERSON] , відсутні. При підготовці документів для оформлення спадщини було з`ясовано, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, оскільки його дружина [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Документи, які б підтверджували факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм чоловіком, [PERSON] на день його смерті, тобто на [INFO] , відсутні. За таких обставин заявник позбавлений можливості встановити факт спільного проживання своєї матері [PERSON] разом з його батьком [PERSON] на час смерті останнього в позасудовому порядку. Встановлення цього факту має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення права на спадкове майно, яке залишилося після смерті батьків. На підставі ст. ст. 293, 315 ЦПК України заявник [PERSON] просить встановити факт постійного проживання його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом із спадкодавцем, його батьком, [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини після останнього за адресою: [ADDRESS] . Провадження у справі відкрито 26 березня 2025 року та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження на 28 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року на підставі ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд витребував додаткові докази для з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладено до 30 травня 2025 року. За результатами отриманих доказів, ухвалою суду від 30 травня 2025 року на підставі ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд знову витребував додаткові докази для з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладено до 30 червня 2025 року. Заявник [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 28 квітня 2025 року, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Пояснив, що його батько працював на цукровому заводі та з 1975 року мешкав у квартирі за адресою: [ADDRESS] . У 1999 році вони приватизували квартиру на трьох: на батька, матір та на нього. [PERSON] у свідоцтво не включали, бо він вже там не жив. Восени 2003 року батько помер. Мати залишилася проживати у квартирі далі. Під час оформлення спадкової справи заявник звернувся до ОМС з метою отримання довідки про склад осіб, що мешкали у квартирі, однак, це виявилось неможливим, оскільки відомостей про реєстрацію в реєстрі територіальної громади щодо батька та матері немає, паспортні документи померлих здані при отриманні свідоцтв про смерть, домова книга була оформлена вже після смерті батька. Це унеможливлює отримання довідки у встановленому порядку, що змусило заявника звернутись до суду. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні 28 квітня 2025 року підтримав заявлені вимоги [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання 30 травня 2025 року заявник та представник не з`явились. Представник заінтересованої особи Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області подала заяву про розгляд справи без її участі у якій вказала, що не заперечує проти заявлених [PERSON] вимог (а.с. 58). У судове засідання, призначене на 30 червня 2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі змісту ст. 223, 294 ЦПК України вбачається, що неявка належно повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши заявника та його представника, а також свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто таких фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1261 ЦК України, який діє з 01 січня 2004 року, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так само, відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, який діяв станом на 08 вересня 2003 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який доводився заявникові [PERSON] батьком (а.с. 4, 5, 10). Після смерті батька заявника залишилося спадкове майно - 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , не заводилася (а.с. 31, 54), заповіти ним не складались (а.с. 32). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка доводилася заявникові [PERSON] матір`ю (а.с. 5, 6, 10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , та ще одна 1/3 частка вказаної квартири, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 8, 9). Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. від 25 квітня 2025 року № 105/02-31 адвокату Яцуну В.М., який діє від імені [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , спадкоємцем якого була дружина [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 60). Зі спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 33-56), вбачається, що із заявою при прийняття спадщини після її смерті звернувся її син, заявник по справі, [PERSON] (а.с. 34). [PERSON] вказав у своїй заяві, що іншим спадкоємцем є ще один син спадкодавця - [PERSON] , [INFO] . Своєю заявою від 18 липня 2018 року [PERSON] , [INFO] , відмовився від прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON] (а.с. 35). Копією його паспорта підтверджується, що станом на 08 вересня 2003 року, зокрема у період з 25 листопада 1997 року до 20 травня 2006 року, він був зареєстрований за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] (а.с. 45-46). Будинкова книга для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] містить інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований у будинку з 20 травня 2006 року, знятий з реєстрації 19 вересня 2024 року, а [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована у будинку з 09 квітня 1979 року, знята з реєстрації 18 липня 2018 року (а.с. 61-62). З Головного управління ПФУ в Чернігівській області на запит суду надійшла копія паспорта [PERSON] , [INFO] , а також її заява про призначення пенсії, що містяться у пенсійні справі. З копії паспорта вбачається, що з 09 січня 1979 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 81-83). Заявою про призначення пенсії підтверджується, що за цією ж адресою [PERSON] була зареєстрована і станом на 12 січня 2009 року (а.с. 84-85). Заповітів спадкодавець [PERSON] за життя не складала (а.с. 39-43). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області № 1559 від 18 липня 2018 року, виданою заявникові [PERSON] , 1981 року народження, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , станом на 25 травня 2018 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано: [PERSON] , 1975 року народження; [PERSON] , 1954 року народження (а.с. 44). На запит приватного нотаріуса Чуєнко Л.А. Носівська міська рада надала відповідь, що у реєстрі територіальної громади відсутня інформація щодо осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , станом на 08 вересня 2003 року (а.с. 56). На додатковий запит суду Носівська міська рада 28 травня 2025 року надала інформацію, що реєстраційна картка особи на [PERSON] в адресній картотеці ради відсутня. Згідно з архівними записами адресної картотеки та Реєстром територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 20 травня 2006 року, який помер [INFO] . Таким чином, інформація про зареєстрованих за вказаною адресою осіб станом на 08 вересня 2003 року в архівних записах адресної картотеки та Реєстру територіальної громади відсутня. На виконання ухвали суду від 30 травня 2025 року з Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Управління ДМС України в Чернігівській області та з Головного управління ПФУ в Чернігівській області надійшли відповіді, відповідно до яких документально встановити, де був зареєстрований [PERSON] станом на 08 вересня 2003 року, неможливо (а.с. 123, 124, 125, 126). Разом з тим, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] , а саме станом на [INFO] , підтвердили свідки, допитані у судовому засіданні. Свідок [PERSON] повідомив, що він мешкає за адресою: [ADDRESS] . Скільки пам`ятає, [PERSON] та [PERSON] весь час жили разом, аж до смерті [PERSON] . Сини [PERSON] та [PERSON] жили з батьками до закінчення школи, потім поїхали вчитися. Далі [PERSON] почав жити в селі Мрин, а [PERSON] поїхав у Варву. Свідок [PERSON] підтвердила показання свідка [PERSON] та пояснила, що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Також підтвердила, що [PERSON] мешкала зі своїм чоловіком [PERSON] до його смерті. Жили вони за адресою: [ADDRESS] . Оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про підтвердження факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини після останнього, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Інформації про реєстрацію інших осіб за вказаною адресою станом на 08 вересня 2003 року матеріли справи не містять. Встановлення зазначеного факту необхідне заявникові [PERSON] для отримання спадщини після смерті матері [PERSON] . Спір щодо факту відсутній. За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі, що розглядається за правилами окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved