Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 96272 від 30.01.2022 в розмірі 18958,06 грн, а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2022 між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] укладено договір № 96272, за умовами якого кредит надається з метою задоволення потреб позичальника окремими траншами. Перший транш у сумі 13334,00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно з п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286,0 % річних. Загальний строк кредитування 168 днів. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач ж не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує. 28 січня 2025 року укладено договір № 28012025, відповідно до якого ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 96272. Заборгованість відповідача за договором № 96272 від 30.01.2022 становить 18958,06 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 13334,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5623,06 грн, заборгованість за комісіями - 1 грн. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглядати без його участі та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 1-4). Відповідач відзиву на позов чи інших письмових заяв, клопотань не подавав, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі та копію опису про направлення позовної заяви з додатками йому було направлено поштовим рекомендованим відправленням (а.с. 87) за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 80), яке повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 83-84), що, з огляду на позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), від 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17)), вважається врученим у день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 06.05.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Цього дня ухвалу з описом про направлення позовної заяви з додатками направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд, порядок надання фінансових послуг ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та погодження основних умов кредитування визначені у Правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" (а.с. 12-24) та договорі про споживчий кредит (публічна частина) (а.с. 25-30). [PERSON] 30.01.2022 ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС", на підтвердження чого до позовної заяви позивач долучив Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який відповідач власноруч підписав на кожній сторінці (а.с. 9-10). Також 30 січня 2022 року [PERSON] заповнив Заявку на видачу кредиту № 100358040, власноручно підписавши її, в якій вказав свої персональні дані та в якій визначені основні параметри кредиту (а.с. 11). Після ознайомлення з основними умовами кредитування, [PERSON] та ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" уклали договір про споживчий кредит № 96272 від 30.01.2022, за умовами якого типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії не може перевищувати 68890,00 грн (п. 2.1). Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі, окремими траншами (п. 2.2). Перший транш в сумі 13334,00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: 10000,50 грн на карту/рахунок позичальника № [NUMBER] ; у розмірі 3333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.2). Проценти за користування першим траншем нараховуються за ставкою 286,0 % річних (п. 2.3). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1 грн (п. 2.4). Комісія за надання першого траншу складає 3333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів (п. 2.5). Строк, на який надається перший транш, складає 168 днів. Строк, на який надається окрема частина траншу за першим траншем, встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплати кредиту, процентів та комісії за першим траншем: 1 раз на два тижні. Конкретні дати визначені в Графіку платежів (п. 2.6.1). Договір на кожній сторінці підписаний позичальником власноручно (а.с. 7-8). Підписуючи кредитний договір, [PERSON] ознайомився та підписав і Графік платежів, у якому визначена сума кредиту 13334,00 грн, якого 10000,50 грн сума чистого кредиту, 3333,50 грн комісія за надання кредиту. Графіком також визначені конкретні дати та суми погашень за кредитом (а.с. 63). На підставі укладеного договору № 96272 від 30.01.2022 ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" перерахувало на користь відповідача (ІПН [NUMBER] ) на рахунок # [NUMBER] 10000,50 грн, про що свідить платіжне доручення № CRD_383048 від 30.01.2022 (а.с. 32). Згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", станом на 17.07.2022 заборгованість [PERSON] , ІПН [NUMBER] , за договором № 96272 від 30.01.2022 становила 18958,06 грн (а.с. 33-34), з них: 13334,00 грн - за кредитом, 5623,06 грн - за відсотками, 1 грн комісія. Відповідач погашень не здійснював. 28 січня 2025 року між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" (клієнт) та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (фактор) було укладено договір факторингу № 28012025, за умовами якого клієнт передає фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між клієнтом та боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 37-45) Згідно з актами прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 28.01.2025 до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 та платіжною інструкцією кредитного переказу коштів, ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" передав, а ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді та здійснив сплату згідно договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 (а.с. 46-49). Відповідно до Реєстру боржників для друку (та витягу з нього), який є додатком № 1 до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025, до ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 96272 від 30.01.2022 на загальну суму 18958,06 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13334,0 грн, за процентами 5623,06 грн, за комісією 1 грн (а.с. 50-52, 53). Як слідує із розрахунку заборгованості (а.с. 36), який проведений ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", загальна сума заборгованості становить 18958,06 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13334,00 грн, за процентами 5623,06 грн, за комісією 1 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов такого висновку. Як установлено із матеріалів справи, 30.01.2022 ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та відповідач [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 96272, який підписаний останнім власноручно. Тобто між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, а відтак до цих правовідносин суд застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст.\~509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054\~ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" свої зобов`язання за договором № 96272 від 30.01.2022 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на вказаний ним рахунок кредитні кошти в розмірі 10000,50 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, а також вирахувавши за надання траншу 3333,50 грн комісії відповідно до умов договору, з якими [PERSON] погодився, засвідчивши це своїм підписом, а відтак загальна сума наданого кредиту склала 13334,00 грн. Як указано вище та підтверджується розрахунками заборгованостей, на підставі укладеного кредитного договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, не повернув їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, банк нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився. [PERSON] свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило. Відповідач не підтвердив факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами. Факт переходу права вимоги до [PERSON] від ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" підтверджується описаними вище договором факторингу, реєстром боржників, актами прийому-передачі та платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Таким чином, позивач підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Після отримання права вимоги до [PERSON] ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" не здійснював будь-яких інших нарахувань. А долучений розрахунок заборгованості, проведений ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" в межах строку дії кредитного договору, відповідно до його умов. З огляду на те, що ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення заборгованості, однак в сумі 18957,06 грн (99,99% від заявлених позовних вимог), з яких заборгованість за тілом кредиту 13334,00 грн, за процентами 5623,06 грн, що є за мінусом нарахованої комісії в розмірі 1 грн, оскільки така нарахована як плата за обслуговування кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч. 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування". Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем щодо тіла кредиту та нарахованих процентів, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав, як і не заперечив щодо порядку та підставності їх нарахування. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що [PERSON] порушив умови договору про споживчий кредит № 96272 від 30.01.2022, у встановленому порядку та строки не погашав кредит і проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаного вище договору факторингу, суд дійшов висновку, що позовну заяву ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 18957,06 грн, складові якої описано вище. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 6). Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2422,16 грн (99,99% від 2422,40 грн). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9000,00 гривень надав: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, який укладений між АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (а.с. 60-61); прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", де визначена вартість усіх видів послуг (а.с. 62); заявку на надання юридичної допомоги № 424 від 01.03.2025 та витяг з акта № 7 від 31.03.2025 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, згідно з якими АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації (2 год) - 3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год) - 6000 грн (а.с. 64, 65). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказував на обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, суд виснує, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8999,10 грн (99,99% від 9000 грн), тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст. 207, 268, 639, 509, 628, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування",

Outcome: partial