Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 18.04.2023 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.9.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625\~Цивільного\~кодексу\~України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 05/27, тип - «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0%. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.02.2025 року має заборгованість 96741,58 грн., яка складається з наступного: 77590,54 грн. - заборгованість за тілом кредита; 19151,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.04.2023 у розмірі 96741,58 грн., а також судові витрати в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 07.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, а також не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без його участі не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що\~ [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 18.04.2023 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.49-82). Згідно зазначеної заяви сума/ліміт кредиту для кредитної карти «Універсальна» не перевищує 200000 грн., а для кредитної карти «Універсальна Gold» також - 200000 грн. Процентна ставка становить 42,0 % річних для кредитної карти «Універсальна» та 40,8 % річних - для кредитної карти «Універсальна Gold». Тип процентної ставки фіксована. Підписавши вказану заяву на підставі ст.634 ЦК України, відповідач приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https//privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Також, 18.04.2023 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого процентна ставка у пільговий період становить 0,00001%, а поза межами пільгового періоду для кредитного продукту «Універсальна» 42 %, «Універсальна Gold» - 40,08 % річних (а.с.84-92). Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач користувався наданими йому кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 18.04.2023-18.02.2025 (а.с.48-56). Крім того, як слідує з довідки АТ КБ «Приватбанк» на виконання умов кредитного договору відповідачу 18.04.2023 року було видано кредитну картку № [NUMBER] , з терміном дії до 05/27 року (а.с.58). Згідно з наданим позивачем розрахунком, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 16.02.2025 року він має заборгованість у розмірі 96741,58 грн., з яких: 77590,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 19151,04 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.41-47). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, було укладено кредитний договір. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. З огляду на вищевикладене, оскільки відповідачем належним чином умови договору не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість, яка на день розгляду справи не сплачена, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 96741,58 грн. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути, понесені ним судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved