Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічну позовну заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково. Представник [PERSON] звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі № 756/15922/24 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 267,20 грн, витрати на проведення експертної оцінки вартості спірного майна в розмірі 2 400 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000 грн, а всього - 37 667,20 грн. Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічну позовну заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: - визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 96,3 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 96,3 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - визнано за [PERSON] право власності на: а) автомобіль TOYOTA COROLLA, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; b) причіп ВЕРДА 1.01, 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; c) причіп ВЕРДА 1.01, 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; - cтягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частку вартості автомобіля TOYOTA COROLLA, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; причепа ВЕРДА 1.01, 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; причепа ВЕРДА 1.01, 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] , у розмірі 172 300 грн. В решті позовних вимог сторін було відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Щодо вимог про стягнення витрат зі сплати судового збору в розмірі 7 267,20 грн, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2025 ці питання вже вирішено, судом у рішенні зазначено, що оскільки судом частково задоволено як первісні, так і зустрічні позовні вимоги, судові витрати зі сплати судового збору покладено на сторони пропорційно, кожна сторона несе власні витрати. Щодо витрат, які стосуються проведення оцінки вартості спірного майна то представником [PERSON] було надано акт передачі-прийняття виконаних робіт згідно з договором № 96 від 28.03.2025 згідно з яким вартість виконаних робіт становить 2 400 грн. Отже вимоги щодо стягнення цих витрат є обґрунтованими. Згідно з ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: - договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.12.2024; - акт передачі-приймання виконаних робіт згідно з договором № 96 від 28.03.2025 від 28.03.2025; - рахунок-фактура на сплату наданих послуг та судових витрат від 09.06.2025; - довідка № 1 про сплату наданих послуг щодо правової та правничої допомоги від 09.06.2025; - акт наданих послуг від 09.06.2025. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17 наголосив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Здійснюючи розподіл витрат сторін на професійну правничу допомогу суд виходить із рівного часткового задоволення обох позовів, відтак зменшуючи пропорційно суми витрат сторін на правову допомогу згідно вимог ст. 141 ЦПК України, убачається, що пропорційно до частини задоволених вимог первісного та зустрічного позовів витрати [PERSON] , які підлягають стягненню, на професійну правничу допомогу становлять 14000 грн (28000:2), витрати на проведення оцінки вартості спірного майна в розмірі 1200 грн (2 400:2). Таким чином, враховуючи, що позов задоволено частково, та виходячи з того, що заявлений стороною позивача за зустрічним позовом в заяві розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню, є пропорційним наданим послугам, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат, який підлягає компенсації іншою стороною, підлягає відшкодуванню в сумі 15 200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial