Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 16 липня 2016 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коростишівського районного суду від 03.05.2024 року у справі №935/3130/23 розірвано. З відповідачем мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає,\~що після\~розірвання шлюбу\~ діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач деякий час фінансово допомагав в утриманні спільних дітей. Однак на даний час не приймає достатньої участі в утриманні дітей, його допомога не є стабільною та постійною. Зазначає, що відповідач звільнений з військової служби оскільки здійснює догляд за своєю матір`ю. Разом з тим відповідач має можливість заробляти кошти та надавати їх на утримання дітей, оскільки займається каменеобробною діяльністю та отримує неофіційний дохід у розмірі 50\~000 грн. на місяць. Однак необхідної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, які на думку позивача відповідатимуть потребам їх спільних дітей щодо належного їх забезпечення. Відповідач [PERSON] у відзиві, який поданий адвокатом Гайдаєм О.Д. заперечує щодо задоволення позову в частині такого розміру аліментів. Зазначає, що відповідач вживав заходів щодо збереження сім`ї та фінансував витрати дитини [PERSON] пов`язані із вивченням англійської мови. Вказує, що певний період часу він брав безпосередню участь у бойових діях по захисту суверенітету України та отримував значний дохід, при цьому його банківська картка перебувала у позивачки, яка витрачала кошти та мала можливість утримувати дітей. На даний час він звільнений з військової служби та не отримує таких доходів як вказує позивач (50\~000 грн. на місяць). Так основними джерелами його доходів за 2023-2025 роки була заробітна плата, яку він отримував у ФОП [PERSON] , та ФОП « [PERSON] », яка становила від 6700 до 8\~000 грн. на місяць. На даний час він звільнений з роботи у зв`язку з необхідністю проходження курсу лікування(стаціонарно) через неналежний стан здоров`я у КНП «ГВВ ДОР «Центр неврологічної допомоги ти психологічної реабілітації учасників АТО» з приводу перенесеної вибухової травми, осколкових поранень. Також зазначає, що на його частковому утриманні перебуває непрацездатний батько [PERSON] ,який має інвалідність 3 групи та мати [PERSON] , яка має інвалідність 2 групи. Вважає, що розмір аліментів визначений позивачем є надмірним. Тому погоджується щомісячно сплачувати аліменти у мінімальному розмірі для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2024 року, у справі №935/940/24 шлюб, що зареєстрований 16 липня 2016 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] та\~ [PERSON] було розірвано. Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Відповідно до наданих витягів з реєстру Коростишівської територіальної громади від 19.02.2025 року вбачається, що позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] разом із дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту акту обстеження умов проживання складеного спеціалістом служби у справах дітей Коростишівської міської ради 24.02.2025 року вбачається, що позивач [PERSON] фактично проживає разом із дітьми [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~ та бабусею за адресою: [ADDRESS] . За змістом довідки ВЛК виданої 20.12.2022 року головою ВЛК В. Савіцьким та згідно довідки про обставини поранення від 24.11.2022 року №1/1804 виданої командиром в/ч [NUMBER] [PERSON] , слідує, що солдат [PERSON] на підставі ст. 78-г, графи ІІ розкладу хвороб ТДВ графи - придатний до військової служби; непридатний до служби у Високомобільних десантних військах. Зазначено, що 27.07.2022, 31.08.2022 року [PERSON] отримав поранення важкого ступеню (вибухова травма, вогнепальні осколкові сліпі та наскрізні поранення). Зі змісту витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 25.12.2023 року вбачається, що солдата [PERSON] звільненого 24.12.2023 року наказом командира з військової служби у запас у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І-чи ІІ групи), вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до [INFO] . Відповідно до довідки до акту МСЕК виданого Житомирською спеціалізованою онкологічною МСЕК вбачається, що [PERSON] (мати відповідача) з 02 серпня 2023 року має 2 групу по інвалідності за загальним захворюванням(призначено спостерження у онколога, хіміотерапія). Батько відповідача [PERSON] , 1960 р.н., має 3 групу по інвалідності та йому призначено відповідну державну допомогу, що підверджується посвідченням серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] відповідно до виписки-епікриз з 21.01.2025 до 28.01.2025 року, 29.01.2025 до 14.02.2025 року проходив лікування у КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психоголічної реабілітації учасників АТО, внаслідок перенесеної 27.07.2022 та 31.08.2022 року вибухової травми. Рекомендовано відповідачу спостереження у сімейного лікаря та лікаря травматолога. Обмеження психоемоційного та фізичного навантаження. Продовження реабілітаційних заходів. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізчиних осіб платників податків про джерела нарахування доходу за період 2023,2024, 2025 роки вбачається про отримані відповідачем доходи у 2023 від військової частини [NUMBER] у розмірі 896\~656,26 грн. на рік, також джерелом доходу у 2023 році вказаний [PERSON] нарахування заробітної плати від якого встановлено у розмірі 8\~000 грн щомісячно. Крім того містяться відомості про продаж нерухомого майна в грудні 2023 року вартістю 173\~000 грн. У 2024 році вбачається про отримані відповідачем доходи від військової частини [NUMBER] у розмірі 125\~786,35 грн. на рік, також джерелом доходу у 2024 році вказаний [PERSON] нарахування заробітної плати від якого здійснювалося у розмірі 8\~000 грн щомісячно. З наданих відомостей у січні 2025 року вбачається про отримані відповідачем доходи лише від [PERSON] у розмірі 6\~684,38 грн.(мінімальна заробітна плата). Згідно наданих виписок з рахунку відповідача відкритого у АТ КБ «Приватбанк» вбачається про здійснені грошові перекази для [PERSON] зокрема: 10.01.2025 на суму 502 грн., 30.01.2025 року на суму 2010 грн., 10.02.2025 року на суму 2512 грн 24.02.2025 року на суму 2019 грн, 19.03.2025 року на суму 800 грн. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Житомирської РВА від 13.03.2025 року [PERSON] на обліку не перебуває та ніяких видів допомог не отримує. 04 березня 2025 року відповідача [PERSON] звільнено з посади шліфувальника полірувальника каменю, згідно п. 1 ст 36 КЗпП, що підтверджується наказом №6 виданим ФОП [PERSON] . Також до матеріалів справи надано копії квитанцій про купівлю 01.02.2025 року велосипеду вартістю 7\~000 грн. квитанцію від 09.03.2023 року про купівлю речей вартістю 1743 грн. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, слідує, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`ята матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відомостей про узгодження розміру аліментів між сторонами у добровільному порядку суду не надано. Суд враховує, що сплата аліментів є не лише обов`язком батьків утримувати дитину з ким дитина не проживає, але й аліменти направлені на забезпечення розвитку дітей і для досягнення належного рівня їх розвитку. І очевидною є та обставина, що мінімальний розмір аліментів, не є достатнім для забезпечення у повній мірі гармонійного розвитку спільних дітей сторін, з огляду на щоденну і першочергову потребу дітей, які проживають з матір`ю у іжі, одязі, засобах гігієни. Так відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Позивач просить стягувати з відповідача на утримання дітей 10\~000 грн. щомісячно, тобто по 5\~000 грн на кожну дитину. На відповідача, як на батька, покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання своїх малолітніх дітей та не звільняє його від обов`язку забезпечувати синів, які проживають із матір`ю, не тільки в мінімальному розмірі передбаченому законом, а надати їм рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому суд враховує, що аліметні кошти спрямовані на захист інтересів дітей та направлені на їх гармонійний культурний та духовний розвиток, а також на забезпечення їх належного матеріального стану, а батьки в рівній мірі несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість заробляти кошти та сплачувати аліменти у розмірі необхідному для забезпечення достатнього рівня життя, фізичного та культурного розвитку своїх дітей. Довідки про проходження лікування відповідачем не вказують на те, що його стан здоров`я є неналежним та перешкоджає працювати. Крім того згідно наявних у справі матеріалів після звільнення з військової служби відповідач працював шліфувальником полірувальником каменю, тобто спроможний працювати та забезпечувати своїх дітей. Згідно ст.13 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.\~ Так за наявними у справі матеріалами останнім місцем роботи відповідача вказано ФОП [PERSON] , основим видом еконономічної діяльності якої згідно публічно доступної інформації з реєстрів є різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю (Код КВЕД 23.70). При визначенні розміру аліментів суд в першу чергу виходить із найкращих інтересів дітей. Надані відповідачем довідки про його офіційні доходи у 2025 році, що становили у січні 6\~684,38 грн. суд оцінює критично, адже такий розмір доходів не вказує у повній мірі на реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти лише у мінімальному розмірі. Разом із тим суд враховує обставину наявності на утриманні відповідача матері, яка має інвалідність 2 групи,яка потребує проходження курсу хіміотерапії. Також суд враховує, що позивачем не надано суду доказів того, що розмір доходів відповідача на даний час дозволяють йому сплачувати по 5000 грн на кожну дитину, що загалом становитиме 10 000 грн на місяць. При цьому навні у матеріалах справи відомості про значний щомісячний дохід відповідача у 2023 році у сумі близько 74\~000 грн. на місяць не вказують на отримуваний ним такий дохід у 2025 році, враховуючи, що відповадач на даний час не проходить службу у Збройних силах України, що і було основним джерелом значного щомісячного доходу. Даних про те, що такими отриманими коштами користувався лише відповідач, враховуючи, що сторони в цей час перебували у шлюбі або відповідач має у зв`язку з цим певні заощадження або відкриті депозитні рахунки чи інше майно надано не було. З огляду на вказане вище, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, враховуючи загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари для дітей, наявність на утриманні відповідача матері, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 3\~500 грн. щомісячно, що підлгягають індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Враховуючи викладене,\~на підставі\~ст.ст. 181,182,184 СК України,

Outcome: partial