Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 03.04.2024 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" (далі АТ "А-БАНК") звернулося до суду з позовом, у якому зазначено, що 17.02.2024 між ним і [PERSON] укладено кредитний договір №\~АВН0СТ155101708178291118 про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-БАНК". Своїм власноручним підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені на сайті https: a-bank.com.ua/terms становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. На підставі заяви [PERSON] про надання послуги "Швидка готівка" №\~АВН0СТ155101708178291118 від 17.02.2024, підписаної електронним підписом, йому було надано кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів у сумі 5\~500 грн на рахунок банківської картки відповідача №\~ [NUMBER] , строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 85% річних за фіксованою процентною ставкою та щомісячним платежем 429,93 грн. Відповідач також підписав електронним підписом таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит і паспорт кредиту. [PERSON] користувався кредитними коштами проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 03.04.2025 виникла заборгованість у сумі 11\~080,76 грн, з яких: 5\~500 грн заборгованість за тілом кредиту, 5\~043,93 грн заборгованість за процентами, 536,83 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Посилаючись на викладене, АТ "А-БАНК" просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором №\~АВН0СТ155101708178291118 від 17.02.2024. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 04.04.2025 позовну заяву АТ"А-БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.05.2025. 22.05.2025 судове засідання було відкладено до 17.06.2025. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17.06.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч.\~4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 17.02.2024 Договору №\~АВН0СТ155101708178291118 [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 5\~500 грн шляхом безготівкового перерахування на рахунок його банківської картки. Матеріали справи містять анкету-заяву [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-БАНК" від 17.02.2024, у якій зазначено, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами (а.с.\~9). 17.02.2024 [PERSON] звернувся до АТ "А-БАНК" із заявою про надання послуги "Швидка готівка" №\~АВН0СТ155101708178291118, у якій просив надати йому кредит у сумі 5\~500 грн строком на 36 місяці шляхом безготівкового зарахування на рахунок його банківської картки №\~ [NUMBER] . Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив та погодився, що до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК", що розміщені на сайті банку, а також, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом банківського продукту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір (а.с.\~12). За даними протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 03.04.2025 заява про надання послуги "Швидка готівка" №\~АВН0СТ155101708178291118, Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписані [PERSON] 17.02.2024 о 16:38:09 год електронним підписом (а.с.\~15). З меморіального ордера №\~TR.35370652.32156.65455 від 17.02.2024 убачається, що на рахунок [PERSON] [NUMBER] від АТ "А-БАНК" було перераховано кредитні кошти за договором №\~АВН0СТ155101708178291118 від 17.02.2024 у сумі 5\~500 грн (а.с.\~17). Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за Договором №\~АВН0СТ155101708178291118 від 17.02.2024 станом на 03.04.2025 становить 11\~080,76 грн, з яких: 5\~500 грн заборгованість за тілом кредиту, 5\~043,93 грн заборгованість за процентами, 536,83 грн загальний залишок заборгованості за пенею (а.с.\~16). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.\~12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.\~629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Разом з цим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання банківських послуг №\~АВН0СТ155101708178291118 від 17.02.2024. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредитного ліміту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та пенею. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 11\~080,76 грн, з яких: 5\~500 грн заборгованість за тілом кредиту, 5\~043,93 грн заборгованість за процентами, 536,83 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.\~617 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору №\~АВН0СТ155101708178291118, укладеного 17.02.2024 між ним і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 03.04.2025, а саме: заборгованості за тілом кредиту у сумі 5\~500 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 5\~043,93 грн, а всього 10\~543,93 грн. Разом з цим, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, убачається, що за порушення відповідачем строків розрахунків за кредитним договором №\~АВН0СТ155101708178291118 від 17.02.2024 позивачем було нараховано пеню за період з 18.10.2024 до 03.04.2025 у сумі 536,83 грн (а.с.\~16). При цьому відповідно до п.\~18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком, позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. Указом Президента України від 24.02.2022 №\~64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією РФ, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений до 07 серпня 2025 року включно. Водночас суд вважає безпідставним посилання представника позивача на положення п.\~6 розділу IV ЗУ "Про споживче кредитування", відповідно до якого за договорами споживчого кредиту, укладеними після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ №\~3498-ІХ, тобто після 23.01.2024, нарахування пені не забороняється, та застосовує положення нормативного акта вищої юридичної сили Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, з огляду на введення воєнного стану в Україні з 24.02.2025, який діє і дотепер,

Outcome: partial