Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

17.06.2026 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява лікаря-психіатра КНП КОР "ОПНМО" Марченка А.В. про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного закладу та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Мартинцовій І.О. Заява обґрунтована тим, що 16.06.2025 року [PERSON] доставлений в медичне об`єднання в супроводі працівників поліції. Підставою для госпіталізації стали дії хворого, які свідчили про його небезпеку для себе та для оточуючих. Того ж дня госпіталізований був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які підтвердили, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а тому потребує госпіталізації та лікування у психіатричному закладі. Враховуючи важкий психічний стан хворого, наявну анамнестичну інформацію та об`єктивні дані про асоціальну та агресивну поведінку пацієнта, яка представляє небезпеку для нього самого та оточуючих його осіб, його не розуміння свого хворобливого стану та відсутність його усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричну лікарню, комісія лікарів-психіатрів просить застосувати до пацієнта [PERSON] , [INFO] госпіталізацію до психіатричного закладу примусовому порядку. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2025 року призначено судове засідання на 18.06.2025 року. У судовому засіданні представник заявника - лікар-психіатр Марченко А.В. підтримав заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного стаціонару з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] , оскільки останній, маючи тяжкий психічний розлад та не даючи згоду на свою госпіталізацію несе загрозу здоров`ю та життю оточуючих. Пояснила, що хворому встановлений діагноз шизофренія ще у 2011 році. З тих пір він неодноразово (13 разів) проходив лікування у їх психіатричному закладі, один раз примусово, а інші за його згодою. Вважває, що хворий потрибує психіатричної допомоги, оскільки не здатен себе обслуговувати, вчиняє небезпечні дії для себе та оточуючих, прибув до них у супроводі своєї матері та працівників поліції, які надали копії документів, що підтверджують небезпечність його дій. Заінтересована особа мати хворого [PERSON] заяву повністю підтримала, просила суд її задовольнити, при цьому, надала пояснення по суті обставин, які передували примусовій госпіталізації її сина. Вказує, що син ніде не працює, проживає в селі Дмитренки окремо від батьків. Неодноразово піднімав руку на неї та на свого батька, випалив все що снаходилось у будинку, спалив повітку (сарай). Так він наводить порядки. Він поводить себе агресивно, вона відчуває небезпеку та боїться його. Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги заяви лікаря психіатра КНП КОР "ОПНМО" [PERSON] , вказуючи що підставами для примусової госпіталізації є діагноз хворого, який підстверджений висновками фахівців, лікарів-психіатрів, а також те, що хворий вчиняє дії, які є небезпечними для оточуючих та для самого хворого. Ці дві обставини є передумовами примусової госпіталізації, і вони підтверджені матеріалами справи. Окрім того, хворий рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2019 вже госпіталізовувався примусово, що свідчить про тривалий розлад. Адвокат в судовому засіданні щодо задовлення заяви заперечував, вважаючи що для примусвої госпіталізації немає підстав, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що підпал вчинив саме [PERSON] , пізозру йому не вручено у встановлений спосіб, матеріали справи не містять підозри. Вказує, що спроба його госпіталізації є нічим іншим як намагання рідних перепочити від [PERSON] . Вважає, що госпіталізація [PERSON] не відповідає його інтересам. Особа, відносно якої вирішується питання в судовому засіданні заперечила щодо вимог заяви та пояснила, що вона не потребує психіатричної допомоги. Заслухавши думку, доводи та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.\~293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст.\~339\~ЦПК України за умов, визначених\~Законом України\~"Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. В силу вимог ч. 1, 2\~ст. 341 ЦПК України\~заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги або про госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, який подав заяву, адвоката чи законного представника особи, стосовно якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги. Судом достовірно встановлено, що 16.06.2025 року [PERSON] доставлений в медичне об`єднання в супроводі працівників поліції та матері, яка того ж дня звернулася до КНП КОР "ОПНМО" з заявою про примусове лікування її сина, у якій зазначила, що він 13.06.2025 року силоміць забрав у матері кошти, переслідував її, поводився грубо, грубив іншим мешканцям села, хотів закрити в хаті батька та піднімав на нього руку. Мати боялася йти до дому, оскільки вважали, що син і її може побити. З наявного у справі рапорту поліції № 3534 від 16.06.2025 року вбачається, що було виявлено спробу підпалу невідомою особою титульної сторони сільської ради за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Разом з тим, з рапорту капітана поліції Бабаніна Т.В. від 16.06.2025 року вбачається, що ним було встановлено, що замах на підпал будівлі Дмитренківського старостинського округуз дійснив [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , за фактом чого було відкрито кримінальне провадження № 12025111290000264, що підтверджується витягом є ЄРДР (а.с.5,7). В силу вимог ч. 2 ст. 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів КНП КОР "ОПНМО" від 17.05.2025 року щодо психіатричного обстеження огляду\~ [PERSON] , [INFO] , останній страждає на психічне захворювання (параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, психопотоподібний тип дефекту у адитивної особистості, афективно-маячний синдром) в наслідок чого становить небезпеку для себе та для оточуючих, своєю поведінкою несе загрозу власному здоров`ю та не має розуміння хворобливості свого стану (а.с.9-10). Крім того, з анамнезу встановлено що [PERSON] страждає на шизофренію з 2011 року, з 2012 року вживає канабіс. Вживання має атарактичний характер. Із загостренням афективно-маячної симптоматики загалом 13 разів госпіталізувався до психіатричного стаціонару. У 2019 році, у зв`язку з асоціальною, агресивною поведінкою до пацієнта було застосовано примусову госпіталізацію. За роки захворювання, змінився за характером по ендогенному типу (психопатизувався), знизився емоційно, став безініціативним, цинічним, брехливим, вивертким, схильним до агресивних та асоціальних форм поведінки. Багато років не працює, проживає за рахунок рідних. Останній епізод лікування в КНП КОР "ОПНМО" з 06.05.2025 року по 05.06.2025 року. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно із\~ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Нормою\~ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово -психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч. 1, ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу" особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє\~чи виявляє\~реальні наміри\~вчинити дії,\~що являють\~собою безпосередню\~небезпеку для\~неї чи\~оточуючих,\~або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. За таких обставин, у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи заявника відносно того, що [PERSON] , [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад, виявляє намір та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, не дає усвідомленої згоди на госпіталізацію а тому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, шляхом примусової госпіталізації останнього до психіатричного закладу. На підставі пункту 9 частини першої\~статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved