Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У травні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яке він успадкував за заповітом після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що він спадщину після смерті [INFO] брата [PERSON] прийняв. У свою чергу [PERSON] також прийняв спадщину за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] , якій належало спірне домоволодіння на підставі записів у погосподарських книгах. Однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр.45). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.47). Процесуальні дії у справі 22 травня 2025 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 18 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, матір`ю яких є [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження (арк. спр.9 на звороті, 10). 11 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, в тому числі грошові заощадження з компенсаційними виплатами [PERSON] , про що свідчить копія заповіту (арк. спр. 39 на звороті). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.7). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрованна у належному їй домоволодінні в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті був зареєстрований та проживав син [PERSON] , про що свідчать довідки за № 93,94, б.н від 24 лютого 2025 року, видані на підставі записів погосподарських книг (арк. спр. 8, 15 на звороті). Інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» відсутня. Свідоцтво про право власності не видавалось (арк. спр. 15). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 150\~202,00 гривень (арк. спр. 11). До складу домоволодіння входять: житловий будинок з підвалом 1962 року, прибудова з підвалом 1970 року забудови, погріб 1960 року забудови, сарай 1964 року забудови. Вказана обставина також підтверджується інформацією технічного паспорту житлового будинку (арк. спр. 11 на звороті-14). Даними спадкової справи №338-2014 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] , якому нотаріус 20 листопада 2014 року видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 36-44). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк. спр.6 на звороті). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки №92,93 від 24 лютого 2025 року, №223 від 19 травня 2025 року (арк. спр. 7 на звороті,9). Даними спадкової справи №250/2024 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою позивача [PERSON] , якому 12 травня 2025 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини (арк. спр. 27-35). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 12 травня 2025 року (арк. спр. 10 звороті). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.\~У першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки.\~ У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.ст. 1217, 1261,1262 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. На підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на спірний будинок позивач надав суду довідку Новоушицької селищної ради від 24 лютого 2025 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та ніким не заперечується, а тому відповідно домоволодіння увійшло до складу спадщини, яку прийняв її син [PERSON] в порядку статті 1268 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак за життя [PERSON] не було видано свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння. Водночас позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] , як спадкоємець за законом другої черги, в порядку статті 1269 ЦК України, оскільки подав нотаріусу заяву про\~прийняття спадщини\~у визначений\~законом строк. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] на [ADDRESS] , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved