Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

25.02.2025 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 117151,50 грн та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування зазначає, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 14.04.2018 кредитний договір №2001018093101, за яким видано кредит у сумі 26300 грн.; 24.11.2021 кредитний договір №1002024169201, за яким видано кредит у сумі 50000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, відтак заборгованість відповідача станом на 01.12.2024 склала: по кредитному договору від 14.04.2018 № 2001018093101 - 42058.26 (сорок дві тисячі п`ятдесят вісім гривень 26 копійок) грн., з яких: 26275.85 грн. заборгованість за кредитом; 15782.41 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 24.11.2021 № 1002024169201- 75093.24 (сімдесят п`ять тисяч дев`яносто три гривні 24 копійки) грн., з яких: 43686.17 грн. заборгованість за кредитом; 12.07 грн. заборгованість процентами; 31395 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала 117151,5 (Сто сімнадцять тисяч сто п`ятдесят одна грн 50 коп.) гривень. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимогі підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання призначені на 19.05.2025 та 26.06.2025 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, ухвала про відкриття провадження по справі, позовна заява з додатками, судові повістки, направлені відповідачу поштовим зв`язком, повернулись на адресу суду не врученими адресату з відміткою за закінченням терміну зберігання, окрім того судом було зроблено оголошення на сайті, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001018093101 від 14.04.2018 [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та надано кредитну карту із встановленим кредитним лімітом. Сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Станом на 01.12.2024 року заборгованість склала: 42058.26 (сорок дві тисячі п`ятдесят вісім гривень 26 копійок) грн., з яких: 26275.85 грн. заборгованість за кредитом; 15782.41 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Крім того, 24.11.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1002024169201, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 50000,00 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 50000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.53972482.87871.8810 від 24.11.2021 року. Станом на 01.12.2024 року заборгованість 75093.24 (сімдесят п`ять тисяч дев`яносто три гривні 24 копійки) грн., з яких: 43686.17 грн. заборгованість за кредитом; 12.07 грн. заборгованість процентами; 31395 грн. заборгованість за комісією З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/722 від 02.12.2024 з вимогою погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту отримання листа за кредитним договором № 2001018093101 від 14.04.2018 та №1002024169201 від 24.11.2021, що станом на 01.12.2024 становить 117151,50 грн. Відповідно до наданих позивачем розрахунку по кредитному договору станом на 01.12.2024 склала: по кредитному договору від 14.04.2018 № 2001018093101 - 42058.26 (сорок дві тисячі п`ятдесят вісім гривень 26 копійок) грн., з яких: 26275.85 грн. заборгованість за кредитом; 15782.41 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 24.11.2021 № 1002024169201- 75093.24 (сімдесят п`ять тисяч дев`яносто три гривні 24 копійки) грн., з яких: 43686.17 грн. заборгованість за кредитом; 12.07 грн. заборгованість процентами; 31395 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала 117151,5 гривень. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з вимогами ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11.03.2020р. постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022р. Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії ( п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 01.07.2023 завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Кредитний договір укладено 14.04.2018 року та 24.11.2021 року. Оскільки позивач звертається до суду у лютому 2025 року строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Виходячи з вимог\~ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону. Верховний Суд у постанові від 13 березня 2023 року у справі № 207/1892/18 констатував, що згідно з ч. 1, 3\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Разом з тим дії, що свідчать про переривання позовної давності повинні бути вчинені до спливу позовної давності. До подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 686/23170/19. Суд враховує, що пунктом 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який набрав чинності з 02 квітня 2020 року, визначено, що під час дії карантину, встановленого КМУ, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, який скасовано на всій території України з 01 липня 2023 року. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України\~Указом Президента України № 64/2022\~з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і на час вирішення цього спору. Законом України № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022\~року, розділ ЦК України\~«Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу\~продовжуються на строк його дії. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт підписання відповідачем Заяви про приєднання до умов та правил, приймаючи до уваги погодження сторонами істотних умов договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за\~ кредитними договорами від 14.04.2018 та 24.11.2021 в загальному розмірі 117151,50 грн. Відповідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, який підтверджено документально. При подачі позову до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції № 616 від 25.12.2024, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved