Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 2109744776477 від 07.04.2021 у розмірі 52824,27 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 07.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено електронний договір № 2109744776477, підписаний одноразовим ідентифікатором, за якими надано кредит в сумі 5100 грн строком на 1 рік. Через невиконання зобов`язань виникла заборгованість за договором в сумі 52824,27 грн : 5100 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 47724,27 грн заборгованість за нарахованими процентами. Право вимоги перейшло до позивача внаслідок укладення договорів факторингу та відступлення права вимоги №1-12 від 01.12.2021, №10-03/2023/01 від 10.03.2023. Позивач стверджує, що кошти перераховано на картку відповідача, а відсотки нараховані в межах строку кредитування. Від представника відповідача 03.02.2025 - адвоката Ковальчука О.М., через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому викладено заперечення, обґрунтовані наступним: - у випадку доведення підписання Відповідачем анкети заяви , погодженим можна було б вважати отримання кредиту в розмірі 5100 грн на строк 16 днів, відсотки 1632 грн; - наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом, оскільки розрахунок відсотків за користування кредитом зроблено поза межами строку дії кредитного договору ; - позивачем не доведено , що саме відповідачу перераховані кошти на виконання умов договору; - відсутні докази, що картковий рахунок, на який перераховано кошти, належить відповідачу; - відсутня автентифікація уповноваженої особи, що представляє сторону кредитора; - позивачем не доведено наявність прав кредитора. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви та у стягненні витрат на надання правничої допомоги у розмірі 13000 грн; стягнути з позивача витрати на надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн (а.с.62-76). Представник позивача 05.02.2025 направив відповідь на відзив, в якому зазначив: -договір укладено в електронній формі з використанням електронного підпису електронним ідентифікатором, що відповідає Закону «Про електронну комерцію»; -факт перерахування коштів підтверджується листом ТОВ «ФК Вей фор Пей», а відповідач не спростував отримання цих коштів; -відсотки нараховані в межах 1-річного строку, визначеного у договорі; -витрати відповідача на правову допомогу безпідставні та завищені (а.с.81-89). \~ \~ \~ \~11.03.2025 року представником відповідача направлено заперечення (на відповідь на відзив), відповідно до яких прохав в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2025 року справу № 524/12893/24 передано за підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області. Ухвалою суду від 27.02.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду 24.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк». Представник позивача підтримав позов, зазначивши, що довідка АТ «Універсал Банк» підтверджує перерахування 5100 грн, а відсотки нараховані за умовами договору. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, заслухав пояснення представника позивача, дослідив докази та встановив: Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] 07.04.2021 року укладено договір про надання фінансових послуг № 2109744776477 «Стандартний», підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором ( а.с.7-9). Аналіз змісту цих договору, його зіставлення з нормами параграфа 2 глави 71 ЦК України, свідчить, що договір, укладений між зазначеними сторонами, слід кваліфікувати як кредитний договір. За п. 1.1 договору, товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві анкеті та складає 5100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. П.1.2 Договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві анкеті та графіку платежів, який є додатком до договору та є невідємною його частиною. Згідно п. 1.3 Договору орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтований строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. В п. 1.4 Договору встановлено розмір процентів за користування кредитом. Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору. Заява анкета (для отримання кредиту), зазначені аналогічні умови отримання кредиту та ідентифікаційні дані позичальника [PERSON] (дата народження, номер ІПН, номер мобільного телефону, номер карткового рахунку, адреса електронної пошти тощо) (а.с.9 на звороті). Як вбачається з графіку платежів який є додатком № 2 до Кредитного договору, сума кредиту становить 5100 грн, проценти за користування кредитом 1632 грн (а.с.10). Згідно паспорту споживчого кредиту: - сума кредиту 5100 грн, строк кредитування 16 днів, загальні витрати за кредитом 1632 грн+714 грн (комісія), орієнтовна загальна вартість кредиту: 5100 грн+1632 грн+714 грн (а.с.11-12). Відповідно до листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 11.09.2024 року, підтверджено здійснення переказу грошових коштів за договором 2109744776477 07.04.2021 року в сумі 5100 грн на картку [NUMBER] (а.с.14). З довідки АТ «Універсал Банк» від 04.06.2025 року вбачається, що банківська картка [NUMBER] була емітована Банком на імя [PERSON] , рнокпп [NUMBER] ; 07.04.2021 року надійшло зарахування коштів в сумі 5100 грн; фінансовий номер за платіжною карткою [NUMBER] , знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 укладено договір факторингу №1-12, за яким відступлено права вимоги, зокрема за договором № 2109744776477 від 07.04.2021 року ( а.с. 19-24). В подальшому, між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» 10.03.2023 укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, що підтверджується реєстром боржників і актом приймання-передачі (а.с.25-31). Позивач не надав доказів платежів відповідача на погашення заборгованості. 19.12.2023 року позивачем укладено шлюб, прізвище після укладення шлюбу « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.53 на звороті). Норми права, які застосовані судом До спірних правовідносин застосовуються норми глави 71 ЦК України щодо кредитних відносин та глави 47 ЦК України щодо заміни кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати кошти позичальнику на умовах договору, а позичальник повернути кредит і сплатити відсотки. За ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Кредитний договір є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передачі коштів (постанова ОП КЦС ВС від 23.01.2019, справа №355/385/17). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор може бути замінений шляхом відступлення права вимоги. За ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі, що існував на момент переходу. За ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора не потребує згоди боржника, але боржник має бути повідомлений. За ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона доводить обставини, на які посилається. Доказами є дані, що встановлюють обставини справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини, які підтверджуються певними засобами, не можуть підтверджуватися іншими (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, що дають змогу дійти висновку про наявність обставин (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). За ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, жоден доказ не має заздалегідь встановленої сили. Оцінка Суду Суд оцінив докази за належністю, допустимістю, достовірністю та їх сукупністю і дійшов таких висновків. Позивач пред`явив позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2109744776477. Договір укладено в електронній формі, підписано одноразовим ідентифікатором, що відповідає ст. 205, 207 ЦК України та Закону «Про електронну комерцію» (постанови ВС від 09.09.2020, справа №732/670/19; від 12.01.2021, справа №524/5556/19). Доводи відповідача про неукладення договорів спростовуються матеріалами справи, зокрема договором та випискою АТ «Універсал Банк». Щодо реальності вимоги, довідка АТ «Універсал Банк» від 04.06.2025 підтверджує зарахування 5100 грн 07.04.2021 року на картку, яка належить відповідачу. Суд не ставить під сумнів укладення договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, що підтверджується реєстром боржників, актом і платіжною інструкцією. Позивач підтвердив набуття права вимоги за договором відступлення №10-03/2023/01 від 10.03.2023. Водночас суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути, а саме в частині вимог позивача про стягнення заборгованості по відсотках. Так, згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст.1050 ЦК України припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом. У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц. Відповідно до умов договору № 2109744776477 від 07.04.2021 року, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5100 грн строком на 16 днів. Згідно додатку № 2, який є невід`ємною частиною до договору, сума нарахованих процентів за користування коштами складає 1632 грн, загальна вартість кредиту становить 6732 грн (а.с.10). У п. 1.2. договору вказано, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів. Згідно цих документів строк кредитування становить 16 днів, а не 36 днів, як помилково зазначає позивач. У п.1.3 зафіксовано, що у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих відсотків. Суд дійшов висновку, враховуючи умови договору, що строк кредитування може продовжуватись кожні 16 днів, якщо боржник буде вчасно в останній день кредитування сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, але не більше року. Тобто 365 днів це період, у межах якого може бути продовжено строк кредитування. Позивачем не надано доказів, що відповідач сплачував проценти за користування кредитом, а отже цей строк продовжувався. Таким чином, не підлягає задоволенню стягнення відсотків з відповідача, нарахування яких виходить з межі строку кредитування (16 днів), оскільки позивачем не доведено правомірності нарахування таких відсотків. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 5100 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 1632,00 грн, а всього у сумі 6732 грн підлягає до задоволення. У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних із\~розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). За ст. 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу несуть сторони, їх розмір має бути співмірним зі складністю справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач подав заяву про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 13000 грн, що підтверджується договором № 01-07\\2024 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги; Витягом з Акту №2 від 02.10.2024 за Договором №01-07/2024 від 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» (директор Ткаченко М.М.) та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», де зазначено перелік наданих послуг та тарифи: -консультації 4000 грн; -складання позовної заяви 9000 грн. Враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних робіт (позов, два клопотання, відповідь на відзив), аналогічні умови договорів надання фінансових послуг, а також принцип розумності й співмірності, суд погоджується з доводами представника відповідача та зменшує суму витрат на правничу допомогу до 5 000 грн відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК. Враховуючи, що стягненню підлягають витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позов задоволено на 6732 грн із 52824,27 грн (12,7 %), отже витрати на правову допомогу позивача становлять 635 грн. Представником відповідача у відзиві на позов зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн та зроблено застереження, що остаточний розрахунок буде подано в порядку, передбаченому ЦПК України. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 384,56 грн.

Outcome: partial