Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач ) про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів в розмірі 1155 гривень 66 копійок та розгляд справи призначено на 24 квітня 2025 року. 24 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 травня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника Відповідача. 30 травня 2025 року в судове засідання відкладено на 13 червня 2025 року. 13 червня в судове засідання з`явився представник Відповідача. Позивач в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. 13 червня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 18 червня 2025 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року частково задоволено за позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/20 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно і довічно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 20 серпня 2024 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у межах суми платежу за один місяць. Дане рішення в частині виплати аліментів за місяць, яке звернуто до негайного виконання набрало чинності в день його винесення, тобто 10 січня 2025 року. З наступного дня 11 січня 2025 року право Позивача вважалося порушеним, оскільки він не отримував аліменти протягом 51 дня, з 11 січня 2025 року по 02 березня 2025 включно. 30 січня 2025 року Старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77020671 відносно [PERSON] . Відповідач сплатив\~аліменти за\~один місяць\~03\~березня 2025\~року,\~тобто прострочив\~виплату. Граничний строк сплати аліментів є 11 січня 2025, це наступний день за оголошеним рішенням суду від 10 січня 2025 року. Відповідач знав, що має борг, оскільки писав відзив на позов та знав про сам факт заявленого проти нього позову, а також був присутнім в судовому засіданні 10 січня 2025 року. Пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від суми заборгованості слід рахувати з 11 січня 2025 року із суми 2266,01 гривень, яка прийшла позивачу на рахунок в Приватбанку 03 березня 2025 року, за кожен день прострочки. Розрахунок пені за період з 11 січня 2025 року по 02 березня 2025 року, тобто за 51 (п`ятдесят один) день потрібно рахувати за такою формулою: суму боргу по аліментах в розмірі 2266,01 гривень * на 1 (один) відсоток / на 100 (сто) відсотків та * на кількість днів прострочення. За цей період сума пені становить 1155,66 гривень. 08 квітня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне: -Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. -3 жовтня 2024 року Позивач подавав до суду заяву про негайне виконання рішення суду, проте не вказав жодних реквізитів банківського рахунку для переказу коштів. Фактично можливість перерахувати кошти появилися лише 24 лютого 2025 року, коли виконавець надіслав платіжне доручення, яке в той самий день було оплаченим. Крім того 03 березня 2025 року державний виконавець закрив виконавче провадження у зв`язку з повною оплатою суми по виконавчому провадженню. 09 квітня 2025 року Позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якому просить належно поставитись до частини відзиву представника Відповідача, у якому він частково визнає позов та критично віднестись до тієї частини відзиву, де він не визнає позов, тому що у цій частині він помилковий та суперечливий, не підтверджений доказами, адже Відповідач знав про борг по сплаті аліментів та міг знайти спосіб передати батькові гроші не маючи банківських реквізитів. ІІІ. Докази, досліджені судом Докази, надані Позивачем 1.Коротке рішення\~Тисменицького районного\~суду від\~10\~січня 2025\~року, відповідно до якого позовна заява [PERSON] , задоволена частково, а саме: стягнути на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/20 частини від всіх видів заробітку [PERSON] , щомісячно і довічно, починаючи з дня подання позовної заяви, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 2.Повний текст рішення Тисменицького районного суду від 10 січня 2025 року щодо сплати аліментів на користь [PERSON] . 3.Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №77020671 від 30 січня 2025 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №352/2226/24 виданим 14 січня 2025 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на у тримання непрацездатного батька в розмірі 1/20 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно і довічно, починаючи з 20 серпня 2024 року. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у межах суми платежу за один місяць. 4.Скріншот, відповідно до\~якого 03 березня 2025 року зараховано аліменти у сумі 2266,01 гривня від [PERSON] за виконавчим листом №352/2226/24 від 14 січня 2025 року. 5.Постанова про закриття виконавчого провадження від 03 березня 2025 року, відповідно до якої виконавчий документ виконано в частині стягнення аліментів за один місяць, залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривень. 6.Лист від ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до [PERSON] , відповідно до якого виконавче провадження №77020671 з примусового виконання виконавчого листа №352/2226/24 від 14 січня 2025 року завершено 03 березня 2025 року, виконавчий документ виконано у повному обсязі у частині стягнення аліментних платежів за один місяць. Докази , надані Відповідачем 7.Квитанція про оплату №316693436 від 28 лютого 2025 року, відповідно до якої [PERSON] сплатив на рахунок ВДВС у місті Івано-Франківську борг у сумі 2346 гривень 40 копійок за виконавчим провадженням №77020671. 8.Платіжна інструкція №4116 від 28 лютого 2025 року, відповідно до якої [PERSON] сплатив на рахунок Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції суму у розмірі 2331,84 гривень за стягнення ВП №77020671 з виконання виконавчого документа. 9.конверт листа від Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківську до [PERSON] від 30 січня 2025 року. 10.Відстеження поштового відправлення, відповідно до якого Відповідач отримав виконавчу постанову 19 лютого 2025 року. 11.Заява Відповідача про долучення документів до виконавчого провадження від 24 лютого 2025 року, відповідно до якої Відповідач на виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження долучає декларацію про доходи та майно боржника, а також довідку про заробітну плату з місця роботи. 12.Клопотання Позивача від 03 жовтня 2024 року про допущення негайного виконання рішення у справі №352/2226/24 про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, 10 січня 2025 року рішенням Тисменицьким районним судом частково задоволено за позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/20 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно і довічно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 20 серпня 2024 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у межах суми платежу за один місяць (пункт ІІІ.1, ІІІ.2 цього Рішення). 30 січня 2025 року Старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77020671 відносно [PERSON] (пункт ІІІ.3 цього Рішення). 19 лютого 2025 року вказана постанова вручена Відповідачеві, що підтверджується конвертом та відстеженням (пункти ІІІ.10, ІІІ.11 Рішення). 28 лютого 2025 року Відповідач сплатив аліменти у розмірі 2331,84 гривень за стягнення ВП №77020671 з виконання виконавчого документа, що підтверджується платіжною інструкцією (пункт ІІІ.8 цього Рішення). 03 березня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого документа в частині стягнення аліментів за один місяць (пункт ІІІ.5 цього Рішення). Представник Відповідач в судовому засіданні стверджував, що прострочення щодо сплати аліментів немає, тому що Позивач реквізитів щодо сплати Відповідачу не надавав, виконавче провадження відкрито 30 січня 2025 року, Відповідач отримав постанову про відкриття провадження 19 лютого 2025 року, 28 лютого 2025 року сплатив на рахунок ВДВС в місті Івано-Франківську аліменти за один місяць, 03 березня 2025 року виконавець виніс постанову про закриття виконавчого провадження. V. Висновки суду Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, право на стягнення неустойки виникає у одержувача аліментів у випадку одночасного настання двох умов: -Виникнення заборгованості зі сплати аліментів -Наявності вини боржника у виникненні заборгованості. Відповідно до статті 431 Цивільного процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Відповідно до статті 71 Закону України « Про виконавче провадження» порядок стягнення\~аліментів визначається\~законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Як встановлено в ході розгляду справи, виконавче провадження про примусове виконання судового рішення відкрито 30 січня 2025 року, а Відповідачем постанова про відкриття отримана 19 лютого 2025 року, що підтверджується відповідною постановою та доказами її отримання. 28 лютого 2025 року Відповідач здійснив платіж на рахунок Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в сумі 2331 гривня 84 копійки, а 03 березня 2025 року виконавче провадження закрито в частині стягнення за один місяць в зв`язку із фактичним виконанням, що підтверджується платіжним дорученням та постановою. В рішенні Суду у справі № 352/2666/24, а також постанові про відкриття виконавчого провадження на містяться реквізити, на які має здійснюватись платежі аліментів на виконання рішення суду. За таких обставин, Суд вважає обгрунтованими доводи Відповідача про здійснення ним сплати аліментів в межах стягнення за один місяць після отримання ним відповідних реквізитів для здійснення відповідного платежу. Доказів наявності у Відповідача реквізитів щодо сплати аліментів до моменту отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження, до Суду сторонами не надано. В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що Відповідачем доведено відсутність його вини у несплаті до 28 лютого 2025 року аліментів на виконання рішення Суду у справі 352/2226/24. Таким чином, враховуючи відсутність в діянні Відповідача вини, відсутні підстави для стягнення з нього неустойки відповідно до вимог статті 196 Сімейного кодексу України. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог VІI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не ставилось питання про вирішення питання щодо судових витрат, в зв`язку із чим це питання Судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed