Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2024 року [PERSON] звернулася з позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] . За час подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 24 січня 1976 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на шлюбне « [PERSON] ». Від шлюбу у сім`ї [PERSON] народилася донька [PERSON] . З 2009 року позивач почала проживати у будинку [ADDRESS] , з метою здійснення догляду за бабусею [PERSON] та утримання домогосподарства. [INFO] [PERSON] померла. На час смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Донька померлої [PERSON] - [PERSON] у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини після смерті матері не подавала й за усною домовленістю між нею та позивачем, [PERSON] мала успадкувати спадщину після смерті бабусі [PERSON] , оскільки здійснювала за нею догляд. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, роз`яснено право звернутися до суду із позовом. З урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог від 19.12.2024 позивач просила встановити факт постійного її проживання у житловому будинку [ADDRESS] разом з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини; визнати за [PERSON] у порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS] Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2024 року відкрито провадженні у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшла заява від позивача та її представника - адвоката Поповича В.С., в якій вони позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від представника відповідача - Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області надійшло клопотання, про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Від третьої особи - [PERSON] надійшло клопотання, в якому остання позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Обставини справи, що встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , 1929 року народження належали дві земельні ділянки площею 0,2500 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,0800 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] , згідно записів з земельно кадастрової книги №1 з\\п № 162. Відповідно до кадастрових даних земельні ділянки не сформовані та не зареєстровані в Державному земельному кадастрі, що підтверджується довідкою Плосківського старостинського округу виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 11.07.2024 № 189. [PERSON] у 1961 року на вказаних земельних ділянках побудував житловий будинок [ADDRESS] , з погосподарськими будівлями і спорудами, загальною площе 54,5 м2, та був головою вказаного домоволодіння. 16 вересня 1988 року за зверненням [PERSON] виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 08 січня 1998 року зроблений актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Плосківською сільською радою Броварського району Київської області. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] у вказаному будинку [ADDRESS] , про що свідчить Довідка, видана 04.06.2024 Плосківським старостинським округом виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 159. Після смерті чоловіка у вказаному будинку була зареєстрована та продовжувала проживати до дня смерті його дружина [PERSON] , 1931 року народження, що підтверджується довідкою, виданою Плосківським старостинським округом виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, від 04.06.2024 року № 160. За час подружнього життя [PERSON] та [PERSON] , у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що 26 листопада 1955 року складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ. 24 січня 1976 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24 січня 1976 року зроблено актовий запис, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] у сім`ї [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження 29 червня 1981 року зроблено відповідний актовий запис № 15 та видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними дідом та бабою позивача [PERSON] . Судом з`ясовано, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] з 2009 року почала проживати до будинку [ADDRESS] , щоб здійснювати догляд за бабусею [PERSON] та утримувати домогосподарство, що підтверджується Актом обстеження фактичного місця проживання особи, виданого 04.06.2024 Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області. [INFO] [PERSON] померла, про що 03 січня 2014 року складений відповідний актовий запис, та виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Броварського району Київської ради видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що на день смерті [PERSON] з нею разом у будинку [ADDRESS] , проживала [PERSON] . [PERSON] , матір позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після їх смерті до нотаріуса не зверталася. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як на день смерті бабусі, так і надалі проживає з сином у будинку [ADDRESS] . З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області з проханням видати свідоцтва про право на спадщину, однак листом № 86а/01-16 від 23.07.2024 нотаріус відмовив позивачу у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення. За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У статті 1216 ЦК України закріплено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, що підтвердили наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що позивач надала достатньо доводів на підтвердження факту проживання онуки [PERSON] з бабою [PERSON] разом протягом п`яти років до дня її смерті [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги [PERSON] про спадкування права власності на спірний житловий будинок, то суд дійшов наступного висновку. За правилами ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, й суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15). За змістом частини 1 статті 34, частини 1 статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. У частинах 1, 2 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності у порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved