Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 022286, виданого 03.10.2000 року, де він помилково зазначений « [PERSON] », замість « [PERSON] », а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,9151 га кадастровий номер 4620684000:05:000:0096, земельну ділянку площею 0,8057 га кадастровий номер 4620684000:06:000:0044, земельну ділянку площею 0,1881 га кадастровий номер 4620684000:03:001:0253, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новосілківського старостинського округу Золочівського району Львівської області (колишньої Новосілківської сільської ради), в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 квітня 1991 ркоу, підтверджено, що [PERSON] має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 червня 2024 року, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 серпня 2017 року, підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №022286, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,9092 га, а саме: земельна ділянка № [NUMBER] - площею 0,9153 га, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,8058 га, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,1881 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новосілківської сільської ради. Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.02.2025 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 0,9151 га має кадастровий номер 4620684000:05:000:0096, земельна ділянка площею 0,8057 га має кадастровий номер 4620684000:06:000:0044, земельна ділянка площею 0,1881 га має кадастровий номер 4620684000:03:001:0253. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 201/01-16 від 29.04.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Згідно довідки від 23.01.2025 року №28, виданої Новосілківським старостинським округом Буської міської територіальної громади, підтверджено, що [PERSON] проживав без реєстрації разом із батьком [PERSON] , до дня його смерті в [ADDRESS] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті батька за законом. Згідно заяви [PERSON] від [INFO] , повідомляє, що помер її син [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, шестимісячний термін для прийняття спадщини нею пропущено, на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом претендувати не буде, від оформлення спадщини відмовляється та в суд за продовженням терміну звертатися не буде. Крім того, згідно заяви [PERSON] від 17.01.2025 року, повідомляє, що помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, шестимісячний термін для прийняття спадщини нею пропущено, на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом претендувати не буде, від оформлення спадщини відмовляється та в суд за продовженням терміну звертатися не буде. Крім того, згідно заяви [PERSON] від 17.01.2025 року, повідомляє, що помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, шестимісячний термін для прийняття спадщини ним пропущено, на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом претендувати не буде, від оформлення спадщини відмовляється та в суд за продовженням терміну звертатися не буде. Відповідно до ст.\~4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно до\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення, яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих, чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №\~320/948/18\~(провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту, викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №\~336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі №\~302/991/19\~(провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі №\~201/1935/20\~(провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі №\~205/2102/19\~(провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі №\~520/19532/19\~(провадження № 61-13709св20). За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Частина 1 ст.\~1225\~ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.15 розділу Х\~"Перехідні\~положення"\~ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216\~ЦК України передбачено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців),\~тобто права\~та обов`язки\~власника (спадкодавця)\~переходять до\~позивача (спадкоємця),\~а тому\~за позивачем\~слід визнати\~право власності\~на спадкове\~майно (земельні\~ділянки),\~яке належало\~померлому батьку\~ [PERSON] на праві приватної власності. Крім того, суд вважає, що заявлена вимога про встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 022286, виданого 03.10.2000 року, де він помилково зазначений « [PERSON] », замість « [PERSON] », є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved