Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

24.03.2025 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін по справі, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом із позовною заявою надала суду заяву про розгляд справи без її участі з підтримкою позовних вимог (а.с.12). Ухвалою судді від 27.03.2025 року вказану справу було прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження через наявність на той час без прийняття остаточного судового рішення цивільної справи №632/326/25, провадження №2/632/299/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та внесення змін до актового запису про народження, тобто справи, яка за підставою виникнення та необхідними для розгляду доказами була пов`язаною із даною справою та виключає задоволення позову в разі, якщо у вищевказаній справі будуть задоволенні позовні вимоги, призначено підготовче провадження без надання часу для подання відзиву, оскільки питання стосувалося можливості об`єднання справ в одне провадження, відмовлено у задоволенні заяви відповідача, поданої до відкриття провадження у справі про залишення позовної заяви без розгляду за безпідставністю, не прийнято до уваги як неналежним доказ акт канцелярії суду про наявність не відповідностей позовної заяви від 24.03.2025 року, оскільки відповідач зареєстрований в електронному суді, встановлено відсутність підстав для самовідводу, оскільки секретар суду та дружина відповідача по справі є прямими родичами на підставі рішення Ради суддів України №33 від 04.10.2024 року «Про схвалення правил організації ефективного судочинства», встановлено повідомлення відповідачем не своєї дійсної адреси без пояснень причин таких дій (а.с.17). 27.03.2025 року від відповідача надійшла заява, в якій він просив суд залучити до участі у справі як третю особу свою дружину [PERSON] , оскільки він сплачує на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% від усіх своїх доходів щомісяця на підставі договору про сплату аліментів на дитину, що враховуючи заявлені позивачкою вимоги може вплинути на інтереси вказаної дитини напряму, а тому без залучення третьої особи не можна вважати захищеними права [PERSON] на утримання аліментів (а.с.22-24). 28.03.2025 року на адресу суду з боку відповідача, який вже зазначив, що він є військовослужбовцем ЗСУ та знаходиться у місцях проведення бойових дій, надійшла надіслана засобами електронного суду заява від 27.03.2025 року поза часом роботи суду про залишення позовної заяви без розгляду через заявлення у цивільній справі №632/326/25, провадження №2/632/299/25, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та внесення змін до актового запису про народження клопотання про призначення експертизи на підтвердження батьківства, що вказує що дану справу до вирішення вищевказаної неможна розглядати (а.с.27). Лише 28.03.2025 року на адресу складу суду з канцелярії Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов належним чином заповнений акт про невідповідність позовної заяви вимогам діючого процесуального законодавства (а.с.18-19). 31.03.2025 року з боку відповідача надійшов надісланий 28.03.2025 року засобами електронного суду документ як заява по суті позову «відзив на позовну заяву», в якому відповідач проти позову заперечував через утримання спільної дитини з дружиною [PERSON] та самої дружини, рідних бабусі та дідуся та те, що в разі задоволення позову розмір стягнення з нього перевищить 50% його сукупного доходу, що суперечить вимогам діючого законодавства як в частині трудового законодавства, так і в частині законодавства про виконавче провадження (а.с.31-34). При цьому суд при відкритті провадження не встановлював ані строку, ані можливості подання заяви по суті позову, зокрема відзиву, оскільки первинним на той час було вирішення питання про об`єднання справ за даним позовом та за позовом відповідача до позивачки про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та внесення змін до актового запису про народження в одне провадження. Також 31.03.2025 року на адресу суду надійшла надіслана засобами електронного суду 28.03.2025 року з боку відповідача заява про отримання судових рішень поштою разом із копією позовної заяви з додатками від позивачки (а.с.39). Крім цього 31.03.2025 року на адресу суду з боку відповідача надійшли надіслані 28.03.2025 року додаткові пояснення у справі, в яких відповідач бажав відзначити ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій зазначив суду, що він як військовослужбовець має ненормований робочий час на службі та суд принижує його гідність, вказуючи, що відповідні документи надходять поза межами робочого часу суду, оскільки відповідач знаходиться у зоні дії активних бойових дій та лише коли працює система супутникового зв`язку він може подавати відповідні заяви (а.с.40-41). 02.04.2025 року на адресу суду надійшла надіслана відповідачем засобами електронного суду 01.04.2025 року поза межами робочого часу суду заява, в якій відповідач просив суд розглянути справу 02.04.2025 року за його відсутності з підтримкою заявленого клопотання про залишення позову без розгляду та через невірно оформлену позовну заяву (а.с.42). 08.04.2025 року до суду надійшло надіслане засобами електронного суду 07.04.2025 року поза межами робочого часу суду клопотання відповідача про залучення до участі у справі як третьої особи його дружини [PERSON] , оскільки вона є матір`ю дитини відповідача [PERSON] , а на користь позивачки відповідач сплачував у 2022-2024 роках кошти на утримання спільної дитини сторін у справі, вимоги позивачки були надмірними для відповідача, позивачка сама не в змозі утримувати дитину та бажає власного збагачення (а.с.48-49). 09.04.2025 року перед судовим засідання до суду надійшла надіслана засобами електронного документообігу відповідачем 08.04.2025 року поза межами робочого часу суду заява про проведення судового засідання 09.04.2025 року за його відсутності з підтримкою раніше поданих ним заяв та клопотань (а.с.50). Ухвалою суду від 09.04.2025 року було встановлено недоліки копії позовної заяви з боку позивачки, у зв`язку з чим заявлені відповідачем клопотання не розглядалися, а розгляд справи було відкладено з наданням позивачці часу для усунення вказаних недоліків на протязі 5 днів з дня отримання відповідної ухвали (а.с.52-53). З метою усунення недоліків позовної заяви позивачка 10.04.2025 року надала суду не тільки підписану копію позовної заяви з додатками, а й ще один екземпляр позовної заяви, ідентичній первинній позовній заяві з додатками (а.с.60-70). Ухвалою суду від 18.04.2025 року прийнято заяву позивачки про усунення недоліків, направлено копію позовної заяви з усунутими недоліками відповідачеві засобами поштового зв`язку, повідомлено, що процесуальних підстав для направлення в подальшому йому документів поштою немає, оскільки він є зареєстрованим в електронному суді, відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та у залучення до участі у справі третьої особи, наданий відповідачу строк для подання нового відзиву на позовну заяву або підтримання раніше поданого відзиву, продовжено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, відкладено підготовчого провадження (а.с.73-75). 21.04.2025 року з боку відповідача надійшла заява про відвід судді та секретаря судового засідання в даній справі (а.с.81-82), які були розподілені канцелярією суду 24.04.2025 року (а.с.89). Ухвалою іншого складу суду від 28.04.2025 року залишено без розгляду заяву про відвід головуючого у справі судді за заявою відповідача у справі (а.с.92). Після чого ухвалою головуючого у справі судді Кочнєва О.В. з іншим секретарем судового засідання від 29.04.2025 року відмовлено у відводі секретаря судового засідання Клименко А.В. за безпідставністю та недоведеністю (а.с.96). 25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних суддів» від 26.02.2025 року, відповідно до норм якого найменування Первомайського міськрайонного суду Харківської області було змінено на Златопільський міськрайонний суд Харківської області. При цьому відповідно до норм вказаного закону було доповнено підпунктом 3 пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Організаційні заходи щодо перейменування, зокрема, у відповідній комп`ютерній мережі, були здійснені у суді 02.05.2025 року. Ухвалою суду від 07.05.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу було призначено до розгляду по суті (а.с.101-102). 16.06.2025 року від відповідача надійшла заява, в якій він проти позову продовжував заперечувати з підстав безпідставності позовних вимог, зокрема, відсутності крівної спорідненості з дитиною та зловживанням позивачкою правами при зверненні до суду з метою власної наживи. Окремо просив розглянути справи за його відсутності та просив направити йому копію рішення суду поштою, надавши поштові марки для такої відправки, враховуючи відсутність з 02.06.2025 року у Златопільському міськрайонному суді Харківської області можливості направляти кореспонденцію поштою через відсутність поштових марок (а.с.110-111). Інших заяв від сторін до суду не надходило. У судовому засіданні 18.06.2025 року позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказавши, що заперечення відповідача проти позову є надуманими, пов`язаними з небажанням відповідача утримувати власну дитину. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України засобами електронного суду (а.с.106-107), у судове засідання не прибув, надавши відповідну заяву, що відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України дозволяє суду розглянути справу по суті за відсутності відповідача. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до думки, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Від позашлюбних відносин сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.2023 року, виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №200 від 18.12.2021 року, складений Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.6) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00041772210 від 10.10.2023 року (а.с.7-9). Дитина мешкає із позивачкою, що підтверджується довідкою №650 від 20.03.2025 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, складеного уповноваженою особою виконавчого комітету Златопільської міської ради Лозівського району Харківської області (а.с.10). Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суд зазначає, що той факт, що дитина проживає із позивачкою є достатнім доказом того, що дитина знаходиться та її утриманні. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідача не надано, тобто вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки саме відповідач повинен надати докази того, що він надає утримання дитині і в даній категорії справ відсутність вказаних доказів вказує на те, що таке утримання відповідач на спільну малолітню дитину сторін по справі не надає. Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що подання позову передбачає власну наживу позивачки, оскільки в разі, якщо відповідач буде вважати, що гроші витрачаються не на дитину, він зможе ініціювати питання контролю цільового витрачання коштів у порядку ст.186 Сімейного кодексу України за власною заявою до органу опіки та піклування. Крім цього, суд відхиляє доводи відповідача про те, що в разі задоволення позову, розмір стягнення з нього буде перевищувати 50% його щомісячного доходу, оскільки він на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 27.06.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області (реєстровий №1336), сплачує на користь [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в добровільному порядку 50% від усіх доходів щомісяця. В даній частині суд визначає, що сплата аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , носить добровільний характер, а в даній справі вирішується питання примусового стягнення, зокрема через органи державної виконавчої служби, в разі, якщо відповідач не буде виконувати рішення суду у добровільному порядку, які за стоїм правовим статусом порівнювати не можна, оскільки предмет їх виникнення є різним, а тому застосування ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» в даній справі не є релевантним та судом відповідно не застосовується. В добровільному порядку відповідач може віддати навіть увесь свій дохід на утримання конкретної дитини, однак в разі, якщо іншій дитині при цьому не буде надаватися утримання, то вказаний договір для суду не має жодного правового значення, оскільки батьки зобов`язані утримувати своїх дітей в мінімальному розмірі, визначеному законодавством. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежі за один місяць. Щодо визначення максимального розміру аліментів у резолютивній частині рішення, що не передбачено для позовних заяв про стягнення аліментів, то в цій частині суд керується виключно вимогами позовної заяви позивачки, яка просила визначити аліменти з урахуванням максимального їх розміру, які підлягають стягненню. Відносно заяви відповідача про направлення його копії рішення суду засобами поштового зв`язку не зважаючи на наявність у нього кабінету в електронному суді. Відповідно до ч.8 ст.14 ЦПК України вказану заяву відповідача слід задовольнити та направити йому копію рішення суду як засобами електронного суду, так і засобами поштового зв`язку. На підставі зазначеного та

Outcome: approved