Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.06.2019 року між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 22.08.2023 року утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 49 486,26 грн. У відзиві відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог, заперечувала факт отримання кредитних коштів, до 24.02.2022 вона заборгованість по кредиту сплачувала вчасно. У серпні 2022 року вона звернулася до банку з проханням реструктуризації кредиту, але отримала відмову. Крім того, банк включив суму судових витрат у розмірі 2 684 грн до її заборгованості за кредитом. 25.12.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, надала суду виписку про рух коштів по своєму картковому рахунку «Monobank» від 11.05.2025 відповідно до якої, заборгованість складає 28 970,26 грн. Крім того, просила врахувати її скрутне матеріальне становище, те що вона є сиротою, на утриманні перебуває бабуся з інвалідністю, яка є її опікуном та при ухваленні рішення розстрочити залишок боргу на 12 місяців. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності її учасників. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.06.2019 року між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом було встановлено, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 22.08.2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 49 486,26 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до виписки «Monobank» про рух коштів по картці [PERSON] від 30.11.2023, банком до заборгованості за кредитом у розмірі 49 486,26 грн. нараховано судові витрати у розмірі 2 684 грн., внаслідок чого загальна заборгованість клала 52 170,26 грн. Однак, відповідачем було сплачено в рахунок заборгованості кошти та відповідно до виписки про рух коштів станом на 11.05.2025 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.06.2019 року становить 28 970,26 грн., включаючи 2 684 грн. судового збору сплаченого позивачем при подачі цього позову. Тобто на момент вирішення справи залишок боргу відповідачки перед позивачем за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.06.2019 року становить 26 286 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи часткову сплату боргу, суд вбачає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.06.2019 року станом на 11.05.2025 року у загальному розмірі 26 286,26 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684 грн. Крім того відповідачем заявлено клопотання про розстрочення сплати заборгованості за кредитом на дванадцять місяців. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. [PERSON] просила суд розстрочити виконання рішення суду. При вирішенні цього клопотання суд враховує визнання позову відповідачкою, її майновий і сімейний стан та вважає правильним розстрочити виконання рішення строком на дванадцять місяців щомісячними платежами у розмірі 2 414,19 грн. (28 970,26 грн /12). Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial