Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

28 березня 2025 року представник заявників звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] загинув батько [PERSON] (далі Заявник) [PERSON] , про що Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис №8 від 29.10.2024 року. Вказаний актовий запис про смерть складений саме 29.10.2024 року, оскільки померлий був відданий Військовій присязі на вірність Українському народові та із 2022 року перебував у статусі безвісно відсутнього. 20.10.2024 року родина померлого отримала сповіщення сім`ї №84 про загибель [PERSON] , [INFO] поблизу населеного пункту Мар`їнка Покровського району Донецької області [INFO] . Заявник звернувся до [INFO] з питанням отримання виплати одноразової грошової допомоги члену родини загиблого відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказу Міністерства Оборони України від 25.01.2023 року № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану». [PERSON] було роз`яснено, що для отримання вищевказаної допомоги йому необхідно подати певний перелік документів, серед яких є заяви інших родичів померлого про отримання допомоги або про відмову від її отримання, або свідоцтва про смерть таких родичів. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , останній народився [INFO] в с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області і його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Як з`ясувалося, бабуся Заявника [PERSON] постійно проживала та померла в с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області та померла [INFO] . При цьому актовий запис про смерть [PERSON] відсутній. Представник Заявника звертався із адвокатським запитом до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області з питанням встановлення останнього місця проживання, дати смерті та місця поховання [PERSON] . Згідно відповіді Колочавської сільської ради від 05.02.2025 року встановлено відсутність запитуваної інформації. Також представником Заявника було направлено адвокатський запит до Хустського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області щодо надання інформації про наявність актового запису про смерть [PERSON] . Згідно відповіді на вказаний запит від 15.02.2025 року №297/31.10/19 відсутність у запиті персональних даних особи, щодо якої запитується інформація, перешкоджає належній перевірці факту державної реєстрації смерті. Крім того, було здійснено адвокатський запит від 04.02.2025 року до Державної спеціалізованої установи Закарпатське обласне бюро судово-медичної експертизи з питанням: чи доставлялося тіло померлої [PERSON] , 1944 року народження або тіло не впізнаної особи жіночої статі віком близько 59 років для проведення судово-медичного дослідження причини смерті. Вказаний запит було направлено на електронну адресу установи (zaksudexp@carpathia.gov.ua) але відповіді на нього так і не було отримано. Як було встановлено в подальшому, [PERSON] народилася [INFO] в с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області. Родовим прізвищем нині померлої [PERSON] є [PERSON] . При дослідженні цвинтаря в с. Негровець Колочавської сільської ради було виявлено пам`ятник на якому вказано « [PERSON] 1944-1997» (при цьому [PERSON] є похідним та тотожним іменем Віра), що фактично підтверджує факт смерті [PERSON] , проте на пам`ятнику вказано її дівоче (родинне) прізвище. Посилаючись на викладене, просив суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, яка померла [INFO] в с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, Україна У судове засідання представник заявника, заявник не з`явилися, направили заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смертіта обґрунтування заявника підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20 серпня 1999 року (а.с. 7); - сповіщенням сім`ї № 84 від 20.10.2024 № 1/7171 (а.с. 8); - свідоцтвом про смерть [PERSON] від 29 жовтня 2024 року серії [NUMBER] (а.с. 9); - витягом з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання [PERSON] № 5320-630476-2017 від 19.07.2017 (а.с. 10); - свідоцтвом про народження [PERSON] від 06 березня 1976 року серії [NUMBER] (а.с. 11). -\~фотознімком могили (а.с. 16); - записом акта про укладення шлюбу № 5 від 07 лютого 1976 року (а.с. 33); - письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] від 14.05.2025 (а.с. 44, 47); - архівною довідкою від 30 квітня 2025 року № 237/01-06. Таким чином, із досліджених документів можна дійти висновку про наявність факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, яка померла [INFO] в с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, Україна. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо. Частиною першою\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема п. 8, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами частини 2\~статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з частиною третьою статті\~12, частиною першою статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (статті 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Згідно з положеннями п. 2 ч. 1\~ст. 17\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Таким чином, відсутність медичних документів про смерть [PERSON] , [INFO] , позбавляє заявника, можливості встановити факт її смерті. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті доньки має для заявників юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть згідно з вимогами чинного законодавства України\~та вирішення питанні про призначення пенсії. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Аналізуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт смерті [PERSON] , є доведеним, а отже заява є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved