Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача До суду надійшли матеріали позовної заяви про стягнення внесків на утримання спільного майна, у якій позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 39 740 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу № 08/279/08-064-144 від 02 червня 2016 року з Київського міського бюро технічної інвентаризації. У будинку, де знаходиться квартира відповідачів, створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5» ( далі - ОСББ). Рішенням Загальних зборів ОСББ від 16 вересня 2023 року був затверджений розмір внесків співвласників та кошторис ОСББ, відповідно до якого щомісячний внесок співвласників житлових і нежитлових приміщень будинку на утримання та експлуатацію багатоквартиного будинку та прибудинкової території складав 8 грн 04 коп. за 1 кв. м. Вказаний кошторис був введений в дію з 01 жовтня 2023 року. Однак відповідачі свої зобов`язання перед ОСББ не виконують, у зв`язку з чим виникла заборгованість. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення ( викликом) сторін та призначено на 09 червня 2025 року для розгялду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак останній направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі належним чином повідомлялись про розгляд справи, однак до суду не з`явились, у встановлений судом строк відзив на позов не подали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, за наявними у справі матеріалами та відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалити заочне рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Суть спору сторін зводиться до неналежного виконання грошового зобов`язання відповідачем за надані послуги з обслуговування та управління багатоквартирного будинку. Судом встановлено, що на Установчих зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] було прийнято рішення про створення ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5». ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5» діє на підставі Статуту, який затверджено рішенням Установчих зборів ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5» (протокол № 01 від 22 липня 2016 року). Згідно Статуту ОСББ «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5»» метою створення даного об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Зі змісту п.п. 3.1, 3.2 розділу 3 Статуту вбачається, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів в тому числі належить питання про визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Також встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Зі змісту пункту 11.2.8 розділу 11 Статуту вбачається, що співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Рішенням Загальних зборів об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5» від 16 вересня 2023 року по пункту 4 Протоколу № 1/2023 було прийнято рішення затвердити розмір щомісячного ( починаючи з 01 жовтня 2023 року) внеску співвласників житлових і нежитлових приміщень будинку на утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі 0,12 % від розміру мінімальної заробітної плати ( у місячному розмірі), визначеної відповідно до законодавства України на день здійснення оплати, за 1 кв.м. загальної площі приміщення співвласника. А також встановлено обов?язок сплати цього внеску до кінця кожного поточного місяця. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 січня 2018 року до 01 січня 2025 року розмір заборгованості відповідача становить 28469 грн 44 коп. на утримання будинку; інфляційне збільшення у розмірі 8 824 грн 21 коп.; штрафні санкції у розмірі 2 446 грн 89 коп. Докази про визнання вказаних рішень загальних зборів співвласників ОСББ незаконними або їх скасування, у матеріалах справи відсутні. Судом також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована громадянка [PERSON] , однак громадянка [PERSON] за вказаною адресою не значиться. Вказана інформація підтверджується відомостями з Реєстру територіальної громади міста Києва. ( а.с. 93) Відповідно [PERSON] є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, тому зобов`язана брати участь у витратах на його управління, утримання та збереження будинку, а ОСББ наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. IV. Мотивована оцінка суду та норми права, які ним застосовані Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; Частиною 4 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Колективний договір про надання комунальних послуг підписується на умовах, визначених у рішенні співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно частини шостої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. Згідно статті 162 Житлового кодексу України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до частин 1-3 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Оцінюючи правову природу предмета спору, усі належні та допустимі докази, які містяться у матеріалах справи, з огляду на вимоги законодавства та усталену судову практику у подібній категорії спорів, суд убачає підстави для часткового задоволення позовних вимог. Оскільки судом встановлено, що один із відповідачів не є власником квартири, а тому така особа не зобов`язана утримувати майно, що їй не належить. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: partial