Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

01 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ», код ЄДРПОУ - 42024152, звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 93 353 грн. 47 коп. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 26.10.2017 року [PERSON] уклав з Акціонерним товариством "Ідея Банк" кредитний договір № Z06.106.10259. У зв`язку з порушенням Позичальником умов Договору, згідно із Договором факторингу № 15/11/23 від 15.11.2023, Акціонерне товариство "Ідея Банк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № Z06.106.10259 від 26.10.2017, в якому Відповідач виступає Позичальником. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до [PERSON] та стало новим кредитором за вищевказаним Договором. Загальна сума заборгованості Відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу №15/11/23 від 15.11.2023 становить 93353,47 грн., яка складається з: - заборгованість за основним боргом - 35524,97 грн., - заборгованість за відсотками - 57828,5 грн., - заборгованість за комісіями - 0 грн. Ухвалою суду від 06.05.2025 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у відповідності до ст.278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні не надав. Тому, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку заочного провадження відповідно до ст.280-282 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.10.2017 року [PERSON] уклав з Акціонерним товариством "Ідея Банк" кредитний договір № Z06.106.10259. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Сума кредиту за Договором становить 49 999, 00 (Сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.). Надання кредиту здійснюється у день підписання договору строком на 12 місяців. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Позичальник повертає кредит разом із процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Позичальник має право достроково погашати кредит в порядку, передбаченому Правилами. Згідно із Паспортом споживчого кредиту, процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 21, 9900 % річних. Як вбачається з матеріалів справи АТ "Ідея Банк" свої зобов`язання перед відповідачем виконало, що підтверджується довідкою №23 про видачу кредиту від 26.10.2017 року на суму - 45 661, 19 грн. Судом встановлено, що відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед банком в сумі 93353,47 грн., яка складається з: - заборгованість за основним боргом - 35524,97 грн., - заборгованість за відсотками - 57828,50 грн., - заборгованість за комісіями - 0 грн. 15.11.2023 між АТ "Ідея Банк" та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу №15/11/23. Відтак, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до [PERSON] та стало новим кредитором за вищевказаним Договором. Відповідно до п.2.1. Договору Факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Згідно із п.2.2. Договору Факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №15/11/23 від 15.11.2023, ТОВ «ФК «Суперіум» отримало право грошової вимоги до відповідача на суму 93353 грн. 47 коп. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статтей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи із змісту 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Суперіум» підлягають докумен- тально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved