Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник позивача\~Лукашов Р.Є. у березні 2025 року звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 02.07.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику №\~4491270724, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 9000 грн строком на 360 днів з умовою сплати відсотків за стандартною процентною ставкою 1,5% на день, яка застосовується у межах строку кредиту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконував не у повному обсязі, частково погашав кредит, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 30710 грн, з яких: 9000 грн заборгованість по тілу кредиту; 21710 грн - заборгованість по процентам. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №\~4491270724 від 02.07.2024 у розмірі 30710,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02.04.2025 було відкрито провадження в даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 14.05.2025 за клопотаннями представника позивача та відповідача витребувано докази у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить суд проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема визнав заборгованість за тілом кредиту, але заперечив проти нарахованого позивачем розміру відсотків. Вважає, що відсотки мали нараховуватись у розмірі не більше 1% на день. Також позивач пояснив, що кредит він брав та сплачував відсотки, доки у нього була можливість. Потім він залишився без роботи, не було можливості погашати кредит. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи із такого. Судом установлено, що 02.07.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику №\~4491270724, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 9000 грн, на строк 360 днів з умовою сплати відсотків за зниженою процентною ставкою у розмірі 1,27 % на день та за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5% на день та періодичністю сплати платежів кожні 30 днів. Також сторонами було узгоджено графік платежів, який є додатком № 1 до договору (а.с. 7-19, 33, 35). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.\~1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу\~ст. 12 цього Закону,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК\~України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між сторонами паспорт споживчого кредиту, що був доданий до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Відтак,\~зміст укладеного\~сторонами договору\~та умови\~кредитування відображенів договорі про надання грошових коштів у позику №\~4491270724, який підписав [PERSON] 02.07.2024. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок позичальника [PERSON] 02.07.2024 були перераховано кредитні кошти у розмірі 9000 грн (а.с.\~34, 64-65, 81-82). Отже позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. \~1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625\~ЦК України\~встановлено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, частково погашав кредит, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 25.03.2025 складає 30710 грн, з яких: 9000 грн заборгованість по тілу кредиту; 21710 грн - заборгованість по процентам (а.с. 45, 85-87). Суд частково не погоджується із вказаним розрахунком зважаючи на таке. Кредитний договір № 4491270724 був укладений між сторонами 02.07.2024 та строк дії договору визначено тривалістю 360 днів. Згідно ч. 8 ст. 5 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказані положення набрали чинності 24.12.2023 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг. Відповідно до\~пункту 17\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» тимчасово,\~протягом 240\~днів з\~дня набрання\~чинності\~Законом України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг",\~максимальний розмір\~денної процентної\~ставки не\~може перевищувати: протягом\~перших 120\~днів -\~2,5\~%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, на момент укладення кредитного договору № 4491270724 від 02.07.2024 чинним законодавством було чітко визначено максимальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", а також після закінчення цього строку. Таким чином, умови кредитного договору про сплату відсотків за ставкою що перевищує установлену законом максимальну відсоткову ставку суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Відтак нарахування позивачем відсотків, у розмірі 1,5 % на день після закінчення 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", за незаконною ставкою, є також незаконним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за період з 21.08.2024 по 25.03.2025 розмір відсотків за користування відповідачем кредитними коштами за ставкою 1 % на день має становити 19530 грн. Також з цієї суми необхідно відрахувати кошти сплачені відповідачем на погашення кредиту в період з 21.08.2024 по 25.03.2025 у розмірі 12150 грн. Отже заборгованість відповідача за відсотками за вказаний період складає 7380 грн. Разом з тим, нарахування позивачем відсотків за період з 02.07.2024 по 20.08.2024 за ставкою 1,5 % на день в сумі 11679,30 грн є правомірним, тому суд погоджується з таким розрахунком. Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками по кредитному договору перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» складає 19059,30 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9000 грн підлягає задоволенню повністю, а також частково підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за відсотками, а саме в розмірі 19059,30 грн. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 53, 54). Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 91,37%, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 2213,35 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial