Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

30.04.2025р. [PERSON] (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 16.07.2016р. Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 1066. Позов обґрунтований тим, що подружні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності. Сторони проживають окремо, сімейні відносини, як подружжя, не підтримують, не ведуть спільного господарства. Також позивач вказує, що у сторін є спільна неповнолітня дитина: син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Між сторонами відсутній майновий спір. Позич просить не надавати строку для примирення, так як відповідачка виїхала з дитиною за межі України. Позивач та його представник [PERSON] в судові засідання 02.06.2025р. та 23.06.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Відповідачка в судові засідання 02.06.2025р. та 23.06.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за його останнім відомим місцем перебування, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідачки до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. З огляду на приписи ст. та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази наявні в матеріалах судової справи, судом встановлено таке. 16.07.2016р. Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1066, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.07.2016р. цим же відділом реєстрації актів цивільного стану. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Одеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 10374). Фактично сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, кожен живе своїм особистим життям, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту, подальше примирення неможливе. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved