Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

07 травня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем 16.10.2004 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, про що складено відповідний актовий запис №593. Позов мотивує тим, між позивачем та відповідачем 16.10.2004 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №593. Від шлюбу у сторін народились четверо дітей. Протягом останнього часу стосунки між сторонами фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків і не мають взаєморозуміння щодо подальшого спільного життя. Причиною розпаду шлюбу стали різні погляди на сімейне життя. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 09 травня 2025 року судом в порядку ч.8 ст. 187 ЦПК України отримано відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі, згідно яких інформації про [PERSON] в ЄДДР не знайдено.. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. 11.03.2025 року до суду надійшли інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі, згідно якої [PERSON] в м. Запоріжжі станом на 13.05.2025 року не зареєстрований. 15.05.2025 року та 19.05.2025 року надіслано запит до Державної міграційної служби як розпоряднику ЄДДР. 20.05.2025 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, до якої долучив нотаріально завірену заяву про надання згоди на розірвання шлюбу. 27.05.2025 року від Державної міграційної служби як розпорядника ЄДДР надійшов інформаційний лист про неможливість надання інформації. 03.06.2025 року від представника позивача адвоката Красулі Н.В. надійшла заява про долучення витягу про зареєстроване місце проживання відповідача. 05.06.2025 року від Державної міграційної служби як розпорядника ЄДДР надійшла запитувана судом інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Ухвалою суду від 06.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином\~у встановленому\~законом порядку. 24.06.2025 року представник позивача адвокат Красюля Н.В. подала через канцелярію суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 20.05.2025 року подав через канцелярію суду заяву, посвідчену 14.05.2025 року приватним нотаріусом ЗМНО Новіковим А.В., зареєстровано в реєстрі №666, в якій [PERSON] зазначає, що цією заявою підтверджує свою згоду на розірвання шлюбу. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу\~України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстровано 16 жовтня 2004 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, про що складено відповідний актовий запис №593, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають чотирьох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо. В сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни дост.235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріали справи не містять інформації про бажання позивача змінити прізвище на дошлюбне після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави після розірвання шлюбу відновлювати дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв, тому такі витрати слід віднести на його рахунок.

Outcome: approved