Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Звягельської міської ради, про усиновлення дитини. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він проживає з [PERSON] , з якою 29.06.2024 уклав шлюб. [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . У дружини заявника є неповнолітня дитина - син [PERSON] , який проживає разом з ними, і якого заявник вважає за свою рідну дитину, у зв`язку з чим бажає її усиновити. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Фактично [PERSON] виховує та утримує [PERSON] , як власного сина, між ними склалися теплі дружні стосунки. Заявник зазначає, що він піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, цікавиться навчанням та захопленнями, активно приймає участь у його житті. Створив належні умови для проживання та розвитку дитини. Заявник не має судимості, у розшуку не перебуває. Має все необхідне для нормального розвитку неповнолітнього [PERSON] , також зазначає, що усиновлення здійснюється в інтересах дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя та розвитку. Зазначає, що бажає, щоб у хлопчика був батько, повноцінна сім`я, а мати дитини не заперечує проти усиновлення. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області, усиновлення [PERSON] його вітчимом, є доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини. Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 25.03.2025 до участі у справі залучено заінтересованих осіб- Ємільчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області та Військову частину [NUMBER] . Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Заінтересована особа- [PERSON] не заперечувала проти заявлених вимог, зазначила, що вона перебуває у шлюбі з заявником з 2024 року, фактично проживали вони раніше, у грудні 2023 року народилася спільна дитина, її син [PERSON] не знає іншого тата, в них повноцінна сім`я. Тому, просила задовольнити заяву про усиновлення. Представники заінтересованих осіб - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Звягельської міської ради, Ємільчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області у судове засідання не з`явилися. Військова частина [NUMBER] подала заяву, в якій питання про усиновлення [PERSON] дитини покладає на розсуд суду. У судовому засіданні 18.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є громадянином України (паспорт серія [NUMBER] , виданий Новоград-Волинським МВ УМВС України в Житомирській області 28.09.2011), зареєстрований про проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 29 червня 2024 року перебуває у шлюбі з громадянкою [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу « [PERSON] ») (актовий запис від 29.06.2024 №204, зареєстрований Звягельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У шлюбі народилася донька: [PERSON] , [INFO] . У [PERSON] є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (актовий запис про народження №4 від 13.02.2020, зареєстрований виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Дитина проживає разом із матір`ю та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , складеним органом опіки та піклування від 18.12.2024, сім`я [PERSON] , яка складається з дружини [PERSON] , доньки - [PERSON] та сина дружини - [PERSON] , проживає у приватному будинку, який складається з п`яти кімнат, кухні та місць загального користування; кімнати облаштовані необхідними меблями, є в наявності побутова та інша техніка; для дітей облаштовано місця для сну, гри, відпочинку та проведення дозвілля; діти у повному обсязі забезпечені сезонним одягом, взуттям, засобами гігієни, іграшками та розвиваючими іграми. Мати дитини [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Працівником служби у справах дітей Трофимчуком С.В. складений акт про проведення бесіди з дитиною [PERSON] , який у зв`язку з малолітнім віком не усвідомлює факту усиновлення. [PERSON] є військовослужбовцем, проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] , на даний час має постійний дохід у виді грошового забезпечення. Відповідно до висновку про стан здоров`я громадянина [PERSON] , виданого КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради від 12.12.2024, заявник не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, є здоровим. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України, [PERSON] , на території України станом на 05.12.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 19.12.2024 №65 усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , є доцільним та відповідає інтересам дитини, [PERSON] відчуває себе психологічно підготовленим до виховання усиновленої дитини, тому впевнений, що може бути їй батьком, надати належне виховання, духовний та фізичний розвиток. Під час розгляду справи судом встановлено, що між заявником та дитиною [PERSON] склалися хороші стосунки, заявник вважає його своїм сином, відноситься до усиновлення відповідально, хоче дати дитині повноцінну сім`ю та розвиток. Дослідивши докази у справі, заслухавши заявника, заінтересовану особу, суд дійшов висновку, що перешкоди, визначені статтею 212 СК України, для усиновлення відсутні. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно положеннями ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24.04.1967, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до статті 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Згідно з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого ч. 4 ст. 218 СК України. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до абзацу дванадцятого пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до ст.ст. 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, він виховує та піклується про [PERSON] , його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник відповідно до ст. 89 КК України не має судимостей. [PERSON] на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини. Суд зауважує про те, що відповідно до вимог Закону, усиновителі насамперед мають забезпечити дитині стабільні та гармонійні домашні умови, такі умови родина [PERSON] має. [PERSON] з метою надання дитині батьківської любові та домашнього затишку, бажає і має можливість займатися її вихованням, здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя, є дієздатним, має належний стан здоров`я, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, може бути усиновлювачем та на даний час вже повністю прийняв на себе обов`язки по вихованню, піклуванню за [PERSON] , створив усі необхідні умови для нормального фізичного, духовного і морального розвитку дитини. Заявник проживає однією сім`єю разом з матір`ю дитини, з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі, умови їх проживання забезпечені на належному рівні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про усиновлення дитини. Згідно зі ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має можливості особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Згідно ч.4. ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved