Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 16 травня 2015 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного проживання сторони у справі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Станом на момент звернення з позовною заявою до суду шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, зазначає, що шлюб розпався і зберегти його неможливо. У позовній заяві представник позивача звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Ухвалою суду від 06 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 травня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №202. (а.с.9) Від сумісного проживання сторони у справі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . (а.с.10) Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У роз`ясненнях, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. В силу вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 10.08.2023 року військовою частиною [NUMBER] , а також довідкою з військової частини [NUMBER] № 170 від 17.05.2025 про проходження військової служби за призовом під час мобілізації, а відтак звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Отже, враховуючи те, що відповідно до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачем при зверненні до суду не сплачено судовий збір, а також враховуючи те, що відповідач визнала позов позивача, суд взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved