Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

28 березня 2025 року АТ «Миколаївобленерго»\~(далі\~-\~позивач)\~через свого\~представника звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) вартості необлікованої електричної енергії. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] , який не зареєстрований, але проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 28.02.2025 року № 74-04-11-25 є споживачем електричної енергії, розподіл якої здійснює АТ «Миколаївобленерго». За цією адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , власником особового рахунку є [PERSON] , яка згідно довідки Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області померла [INFO] . З 01.01.2019 року в програмному забезпеченні Укрбіллінг особові рахунки побутових споживачів були автоматично змінені, зокрема, особовий рахунок по договору з № [NUMBER] змінено на № [NUMBER] . Зазначає, що 24.12.2024 року представниками позивача при проведенні контрольного огляду вузла обліку відповідача, за його присутності, було виявлено порушення п.п. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ : «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку». За фактом вказаного порушення було складено Акт про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року, який підписали три представника оператора системи. Відповідач від підпису відмовився. Під час складання Акту, встановлено, що самовільне підключення з порушенням схеми обліку, дає можливість безоблікового користування електричною енергією, здійснений демонтаж самовільного підключення. Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що у відповідності до п.п. 8.2.5 гл. 8.2 р. VIII ПРРЕЕ, другий примірник акту, де було зазначено дату, час та місце проведення комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ відповідачеві надіслано рекомендованим листом від 21.01.2025 року № 12.05.-049/112. 28.01.2025 року Акт був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення без присутності [PERSON] . Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 28.01.2025 року № 640, в якому зазначена інформація про причетність споживача, зокрема відповідача у справі, до порушення ПРРЕЕ, а також визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, сума боргу склала 83 271,50 грн. Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 28.01.2025 року, розрахунок боргу вартості необлікованої електричної енергії та рахунок на суму 83 271,50 грн, відповідачеві надіслано рекомендованим листом від 28.01.2025 року № 12.05-049/149/1. Електроживлення електроустановки відповідача до складання Акту було припинено 28.08.2023 року. Станом на теперішній час електроживлення електроустановки відповідача, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не відновлено. Таким чином, обсяг необлікованої електроенергії становить 6 661 кВт/год, а вартість обсягу необлікованої електричної енергії, за тарифами, що діяли в період, за який розраховується розмір необлікованої електричної енергії складає 83 271,50 грн, що станом на дату подання позовної заяви відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 83 271,50 грн, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2025 року позовну заяву АТ «Миколаївобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії залишено без руху. 16 квітня 2025 року представником позивача Іванцовою Н.М. на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надано докази направлення відповідачу [PERSON] копії позовної заяви та додатків до неї за місцем реєстрації та за місцем проживання останнього. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась; на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надала заяву, в якій просила розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи\~повідомлявся шляхом\~надсилання поштової\~кореспонденції за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також за місцем фактичного його проживання; також відповідач [PERSON] був повідомлений про виклики у судові засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України; відзив на позовну заяву не подавав. Крім того, матеріали справи містять докази направлення позивачем відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з доданими документами за адресами: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Cудові повістки про виклик повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими. Отже, суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до такого висновку. Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, окрім інших, змагальність сторін та диспозитивність. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано зокрема копію довідки Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 28.02.2025 № 74-04-11-25, наданої на запит позивача, з якої вбачається, що [PERSON] не зареєстрований, але проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору про користування електричною енергією від 21.09.2013 № 38020558, укладеного з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а. с. 23). З 01.01.2019 особові рахунки побутових споживачів були автоматично змінені, зокрема, особовий рахунок по договору з № [NUMBER] змінено на № [NUMBER] . З акту про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року вбачається, що 24.12.2024 року представниками АТ «Миколаївобленерго» при проведенні контрольного огляду вузла обліку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у присутності відповідача було виявлено порушення п.п. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, тобто «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми». За фактом вказаного порушення було складено Акт про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року та встановлено, що відбулося самовільне підключення з порушенням схеми обліку, що дає можливість безоблікового користування електричною енергією, та здійснений демонтаж самовільного підключення. Акт про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року підписали три представника оператора системи, а відповідач [PERSON] від підпису відмовився (а. с. 16). Відповідно до копії пояснювальної до Акту про порушення № L 0578, проводячи контрольний огляд за адресою: [ADDRESS] , було встановлено порушення ПРРЕЕ, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми» (а. с. 17). Згідно копії супровідного листа від 21.01.2025 року за № 12.05-049/112 та фіскального чеку від 21.01.2025 року, другий примірник (копія) акту про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року, де вказано дату, час та місце проведення комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ надіслано рекомендованим листом на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22). 28.01.2025 року Акт про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення без присутності споживача. Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 28.01.2025 року № 640, в якому зазначена інформація про причетність споживача [PERSON] до порушення ПРРЕЕ, а також визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, сума боргу якого склала 83 271,50 грн (а. с. зворот 18). Відповідно до копії супровідного листа від 28.01.2025 року за № 12.05-049/149/1, протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 28.01.2025 року, розрахунок боргу вартості необлікованої електричної енергії та рахунок на суму 83 271,50 грн надіслано рекомендованим листом на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. зворот 17). Згідно копії акту № 0070584 контрольного огляду/технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (заміни) засобів комерційного обліку в мережах до 1000 В, електроживлення електроустановки відповідача за адресою: [ADDRESS] , до складання Акту було припинено 28.08.2023 року та не відновлено (а. с. 21). Отже, позивач вказує, що загальна вартість необлікованої електричної енергії по акту про порушення ПРРЕЕ № L 0578 від 24.12.2024 року становить 83 271,50 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 312. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з частиною другою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Пунктом 84 частини першої статті 1 цього Закону визначено значення термінів. Споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Частиною шостою статті 56 цього Закону передбачено, що постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Відповідно до частини третьої статті 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний,зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та умов укладених договорів. Згідно пункту 4 частини другої статті 77 цього Закону, правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п.п. 20 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії в редакції, чинній станом на день виявлення порушення, споживач зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодувати збитки, завдані оператору системи у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил (пункт 8.2.5 Правил). На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення (пункт 8.2.4 Правил). При цьому, відповідно до статей 316 319 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власність зобов`язує. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відтак, відповідальність за самовільне безоблікове використання електроенергії має нести саме власник будинку. Як вказує позивач і як вбачається з матеріалів справи, договір № 38020558 про користування електричною енергією укладено з [PERSON] , і саме на її ім`я позивачем направлялась кореспонденція (копія акту про порушення № L 0578 від 24.12.2024 року, де вказано дату, час та місце проведення комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 28.01.2025 року, розрахунок боргу вартості необлікованої електричної енергії та рахунок на суму 83 271,50 грн). Як вбачається з довідки Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 28.02.2025 № 74-04-11-25, наданої на запит позивача, [PERSON] [INFO] вибула з домогосподарства, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю. Доказів того, хто є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , позивачем не надано, як і доказів того, що позивач здійснював спроби з`ясувати вказану інформацію. Жодних клопотань про витребування доказів представником позивача не заявлялось. Той факт, що акт про порушення ПРРЕЕ було складено у присутності [PERSON] та акт був ним підписаний, не має значення для вирішення спору, оскільки може стосуватися лише правовідносин між власником житла та його користувачем. Крім того, суд звертає увагу, що відповідач не запрошувався на комісію по розгляду акту про порушення, відповідно акт було розглянуто за відсутності відповідача. Судова практика у такій категорії спорів є усталеною, зокрема така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 473/3724/16-ц. Крім цього, суд враховує, що згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19). Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України). Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16, де також вказувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Оскільки АТ «Миколаївобленерго» заявило позов не до всіх дійсних учасників спірних правовідносин, що перешкоджає встановленню дійсних обставин справи, підстави позову не можуть вважатись доведеними, внаслідок цього позов не підлягає задоволенню, що не перешкоджає позивачу заявити вимоги до всіх учасників спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, то судові витрати зі сплаченого судового збору підлягають залишенню за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed