Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач 06.01.2025 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту та просить зобов`язати відповідача зняти арешт з частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який було накладено на підставі постанови В-3/169 21.08.2008, реєстраційний номер обтяження 7256724. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є спадкоємцем майна матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини увійшла частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка подала заяву про прийняття спадщини, однак від державного нотаріуса дізналася про наявність арешту на спадкове майно. Наявність вказано обтяження не дає можливості позивачу реалізувати свої права, як спадкоємця. З відповіді Міністерства юстиції України вбачається, що виконавче провадження в якому накладався арешт є завершеним. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.01.2025 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.03.2025. У підготовчому засіданні 04.03.2025 проведеному за участі [PERSON] позивачу було роз`яснено право замінити неналежного відповідача та відкладено засідання на 09.04.2025 з метою надання часу позивачу для підготовки заяви. Розгляд справи у підготовчому засіданні 09.04.2025 відкладено на 30.04.2025 у зв`язку з задоволенням заяви [PERSON] про перенесення засідання. У підготовчому засіданні 30.04.2025 відкладено розгляд справи дог 15.05.2025 у зв`язку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією працівників та відвідувачів суду. Ухвалою від 15.05.2025 закрито підготовче провадження справу призначено до розгляду по суті на 26.06.2025. У судове засідання 26.05.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. [PERSON] 09.05.2025 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. До суду 27.05.2025 надійшла заява нібито від [PERSON] подана засобами поштового зв`язку, у такі заяві міститься вимога про заміну відповідача, однака така заява ніким не підписана, тому у порядку ч.2 ст.183 ЦПК України, суд повертає заяву від 27.05.2025 без розгляду. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Згідно листа державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Маслової М.В. від 09.10.2024 з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернулася [PERSON] (дочка спадкодавця), спадкоємець за законом. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.15). Приморським районним судом м.Одеси 25 вересня 2007 року видано судовий наказ №2-н/8093/07, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» заборгованість за надані послуги мобільного телефонного зв`язку та договірні санкції у розмірі 894,65 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 23,50 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15 грн, а разом 935,15 грн (а.с.45). З постанови державного виконавця Євдокимова О.Ю. відділу державної виконавчої служби Приморського району від 21.05.2008 вбачається, що арешт на частку квартири [ADDRESS] накладено в межах виконання судового наказу №2-н-8093 виданого 25.09.2007 Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 935,15 грн на користь ЗАТ «УМЗ» (а.с.19). Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 21.11.2024, на виконанні в Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №6174097 про стягнення коштів з [PERSON] на користь ЗАТ «УМЗ». Стан виконавчого провадження «завершено». Підстави завершення встановити не можливо з огляду на закінчення строків зберігання матеріалів (а.с.29-31). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 (провадження № 61-945св22) зазначено, що: «У справі, що переглядається, [PERSON] пред`явив позовні вимоги до Центрального ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв». У справі, що розглядається предметом спору є зняття арешту, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок», при цьому позов пред`явлено лише до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі ПМУМЮ (м.Одеса). При тому, ЗАТ «Український мобільний зв`язок» згідно інформації з мережі Інтернет, змінило своє найменування на приватне акціонерне товариство "МТС Україна", а ПрАТ "ВФ Україна" є правонаступником ПрАТ «МТС Україна». Суд наголошує, що заява, яка надійшла до суду 27.05.2025, яка містить вимогу про заміну відповідача не підписана позивачем, у зв`язку з чим була повернута без розгляду. Окрім того, заяву подано після закриття підготовчого провадження без подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, тому відсутні підстави розглядати не підписану подану з порушенням строків, заяву від 27.05.2025. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову, адже позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed