Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власницею транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , 2021 року випуску. У селі Лаврики, за адресою [ADDRESS] знаходиться батьківський будинок, куди вона часто приїжджає своїм автомобілем. Відповідачі є власниками сусіднього будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS] . В подвір`ї цього будинку вони тримають домашню птицю, зокрема індиків. Приїжджаючи до свого будинку в с.Лаврики, позивачка неодноразово помічала у своєму подвір`ї, на веранді будинку посліди після свійської птиці, про що постійно робила зауваження сусідам. Вказує, що 30.09.2024 року вона приїхала в с. Лаврики та поставила власний автомобіль «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , перед огорожею свого будинку. Через деякий час, вийшовши на вулицю, вона побачила, що на її автомобілі, а саме на даху, на капоті, на кузові автомобіля товчуться індики, також був наявний після них на автомобілі послід, що підтверджується фото, наданими до позовної заяви. Внаслідок чого транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження, а їй завдано матеріальних збитків та моральної шкоди. Зазначила, що індики належать її сусідам відповідачам у справі. Вартість ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу становить 11553,00 грн, що підтверджується рахунком фактурою від 09.10.2024 ТОВ «Автосаміт на столичному». Відповідачі відшкодувати завдану шкоду відмовляються. Також зазначає, що їй завдано моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 11553,00 грн та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, в зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідачів на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи зі згоди позивача. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , 2021 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно протоколу огляду місця події від 30.09.2024, складеного слідчим СВ ВП №1 Білоцерківського РУП лейтенантом поліції Ільченко А.С. в присутності понятих : [PERSON] та [PERSON] встановлено, що оглядом місця події являється територія приватного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеву фіртку зеленого кольору. На території домоволодіння зліва на право розташовані клумба з квітами, будинок, криниця, клумба, погріб та гостьовий будинок, обстановка в яких не порушена. Поряд з гостьовим будинком розташоване авто червоного кольору, при огляді якого на даху виявлені фекалії, права частина капоту має подряпину, також подряпини наявні на передній частині капоту, бампері та лівій частині переднього крила. Таким чином, під час огляду виявлено пошкодження у вигляді подряпин на передній частині автомобіля, а саме - на капоті, передньому бампері та лівому передньому крилі (а.с.7-8). Відповідно до рахунку-фактури № ST24018775 від 09.10.2024 ТОВ «Автосаміт на столичному», вартість робіт по ремонту транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , замовником якого є [PERSON] , складає 11553,00 грн, згідно якого вбачається, що відбулося полірування т.з. «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , а саме наступних деталей: бампера переднього, вартістю 925грн, капота, вартістю 925грн, крила переднього лівого, вартістю 925грн, крила переднього правовго, вартістю 925грн, панелі даху, вартістю 925грн, стійки кузова передньої лівої, вартістю 925грн, стійки кузова передньої правої, вартістю 925грн. Вартість матеріалів для полірування становить 655грн, та вартість мийки автомобіля становить 925,00грн (а.с.6). 30.09.2024 року капітан поліції ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області [PERSON] відібрав пояснення в [PERSON] , яка повідомила, що дійсно проживає в [ADDRESS] . Вказала, що в місцевих жителів в с.Лаврики, які проживають по [ADDRESS] та пров.Лісовий відсутні індики, окрім однієї сім`ї [PERSON] . Вказана сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] та ця сім`я останні три роки тримає домашню птицю, а саме індиків. Дана птиця знаходиться не лише на території домоволодіння, а також систематично перебуває на прибудинковій території, а саме на території спільного користування місцевих жителів с.Лаврики. Також факт завдання шкоди індиками підтверджується фотосвітлиною, наданою позивачкою, на якій зображені індики на т.з. червоного кольору. (а.с.33-37) Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Для відшкодування шкоди необхідна наявність таких елементів цивільно-правової відповідальності: шкода, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц. За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди. Судом встановлено, що пошкодження транспортного засобу «Toyota»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~2021\~року випуску,\~що належить\~ [PERSON] ,відбулося з вини [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується протоколом огляду місця події від 30.09.2024, рапортом, заявою [PERSON] до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 30.09.2025, поясненнями, наданими працівникам поліції Родіною О.В., фотосвітлинами, поясненнями, наданими [PERSON] . А отже, розмір матеріальної шкоди, завданої неналежним утриманням свійської птиці відповідачами, в результаті чого відбулося пошкодження т.з.«Toyota» д.н.з. [NUMBER] 2021 року випуску, що належить [PERSON] , становить 11553,00 грн, та підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивачки. Заявляючи позов про стягнення з [PERSON] та [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000,00 гривень, позивачка покликалася на те, що внаслідок пошкодження транспортного засобу їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у емоційних стресах, негативних емоціях, душевних та моральних стражданнях, було порушено її звичний спосіб життя. З моменту інциденту вона перебувала в стані хвилювання, нервової та психічної напруги через думки про пошкодження транспортного засобу, його втрату товарної вартості. Доказом чого надала електронне направлененя № 3907-4980-5279-7012, згідно якого [PERSON] направлялася на стаціонарне лікування в КНП "Київська міська клінічна лікарня №12", медична карта стаціонарного хворого №12795 від 01.10.2024, з діагнозом "стани запалення щелеп", довідка № 5627 від 01.10.2024, де [PERSON] встановлено діагноз "гострий гнійний періостит нижньої щелепи від 7 зуба". Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Аналіз положеньстатті 23 ЦК Українидозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідност. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Порядок та правові підстави відшкодування моральної шкоди визначаютьсястаттею 23 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частин 2, 3статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 49-51 постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19) зазначено, що: "виходячи з положень статей16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства." У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі N 180/1735/16-ц (провадження N 61-18013сво18) зазначено, що "тлумачення положень статей11та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди." Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2021 року у справі №766/21131/18 (провадження N 61-18770св19), аналіз положень статей 11та 23 ЦК Українидозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. З огляду на вищевикладене, для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність моральної шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов`язання. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст.81 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що на підставі ст.81 ЦПК України, є процесуальним обов`язком позивача. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, розмір якої ніяк не обґрунтований, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). А тому, підлягає стягненню із відповідачів солідарно на користь позивача сума судового збору у розмірі 244,78грн, що становить 20,21% від ціни позову.

Outcome: partial