Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до Подільського районного суду міста Кропивницького з заявою про встановлення юридичного факту - факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Макіївка, Донецької області, Україна, яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецька область, Україна, зазначивши на обґрунтування заяви, що [INFO] померла її (заявника) мати [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , поховання якої здійснено підприємством ТОВ «Макіївський комбінат комунальних підприємств» 17.03.2025 року на кладовищі селища Кірова м. Макіївки, що підтверджується відповідною довідкою, виданою на ім`я [PERSON] , яка є її (заявника) донькою та онукою [PERSON] . В подальшому, вона (заявник) звернулася до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з метою реєстрації смерті матері [PERSON] , на що їй повідомлено про відсутність підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть державного зразку відповідно до законодавства України. Заявник [PERSON] також зазначила, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно їй для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав як спадкоємця за законом, в зв`язку з чим вона (заявник) змушена звернутися до суду з зазначеною заявою про встановлення факту смерті. Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито окреме провадження у справі, з призначенням судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 19 червня 2025 року за вх. № 19289 про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в електронний кабінет, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. З огляду на положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не є перешкодою для розгляду справи по суті. Дослідивши зміст заяви та докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Крім того, статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, і, зокрема, відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , за яким заявник [PERSON] народилася [INFO] у м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про народження 09 лютого 1973 року зроблено запис за № 287 та її батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько: [PERSON] та мати [PERSON] . При цьому, як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Перевальським районним ЗАГС Ворошиловградської області 03 березня 1981 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 76. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00051438123 від 27 травня 2025 року, є наявною інформація про реєстрацію актового запису про шлюб, актовий запис зареєстровано у Реєстрі: 31 серпня 2011 року 19:05:39 за № 00049108763 реєстратором Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, номер актового запису: 18, дата складання: 16 квітня 1981 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Фащівська селищна рада Перевальського району; відомості про чоловіка: прізвище до державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] ; відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] . Крім того, встановлено, що мати заявника [PERSON] народилася [INFO] в м. Макіївка, Донецької області, що підтверджується даними паспорта серії [NUMBER] , виданого 17.04.2001 року Червоногвардійським РВ Макіївського РС УМВС України в Донецькій області, на ім`я [PERSON] . Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00042577885 від 05 грудня 2023 року, в Державному реєстрі є наявною інформація про реєстрацію актового запису про шлюб, актовий запис зареєстровано у Реєстрі: 27 жовтня 2010 року 16:25:43 за № 00023905202 реєстратором Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, номер актового запису: 32, дата складання: 16 березня 1993 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області; відомості про чоловіка: прізвище до державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] ; відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . Крім того, є відомості про розірвання шлюбу, підстава розірвання шлюбу: рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда № 8096/10 від 24.09.2010 року. Судом також встановлено, що [INFO] мати заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла в м. Макіївка, при цьому, факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 723 від 15 березня 2025 року, виданого бюро судово-медичної експертизи Макіївського відділу ДБУ ДНР, в якому зазначено дату смерті [PERSON] , - [INFO] , місце проживання померлої: [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою про причину смерті № 723, за якою: причину смерті не встановлено через виражені гнилісні зміни трупа. Також, про смерть [PERSON] , [INFO] , свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.03.2025 року Макіївським міським відділом запису актів громадянського стану Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки, запис акту про смерть № 170259930000400692001. Відповідно до довідки ТОВ «Макіївський комбінат комунальних підприємств» № 01/20 від 13 травня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , похована 17 березня 2025 року, на кладовищі селища Кірова в м. Макіївка. Положеннями статті 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому, касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Звернуто увагу, що згідно з ч. 2ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на наведене, роз`яснено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» від 01.07.2022 року № 2345-ІХ розширено перелік територій, щодо яких поширюється дія статті 317 ЦПК. На сьогодні до них належать території, на яких введено воєнний чи надзвичайний стан, або тимчасово окуповані території України, визначені такими відповідно до законодавства. Враховуючи, що Указом Президента України воєнний стан встановлено з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року на території України, цей спрощений порядок розширюється на встановлення юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум до закінчення воєнного стану). Здебільшого такий спосіб стосується зони воєнних дій та тимчасово окупованих територій, оскільки на таких територіях не функціонують відповідні органи, які можуть зафіксувати факт смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Положеннями частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.). Забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (пункт 2.4. Інструкції). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 року, яким затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, м. Макіївка, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 року за № 380/43786, і зокрема, Розділу ІІ «Тимчасово окуповані російською федерацією території України», Донецький район (код UA 14080000000098686), до складу якого входить і місто Макіївка перебуває в тимчасовій окупації з 07.04.2014 року. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згоди на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (ч.1 ст. 1-1 Закону). Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (ч.1 ст. 1-1 Закону). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З викладеного вище, вбачається, що мати заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у м. Макіївка, Донецької області, яка є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, та на якій діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється, на підставі чого та відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заявник має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті її (заявника) мати на тимчасово окупованій території України. При цьому, як встановлено, заявник [PERSON] має намір встановити факт смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у м. Макіївка, Донецької області, з метою подальшої державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме: встановлення факту смерті матері заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , має для заявника юридичне значення, так як це необхідно для подальшої реєстрації зазначеного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа, а саме: свідоцтва про смерть [PERSON] , згідно з вимогами чинного законодавства України. Згідно з п.п. 1, 2, 6 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану". Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на викладене вище, та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, у т.ч. з урахуванням інформації, яка міститься у документах, виданих органами та установами, розташованими на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у м. Макіївка, Донецької області, що є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, підтверджується наданими заявником суду письмовими доказами, та з метою захисту прав та інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт - факт смерті особи, задовольнивши вимоги заявника [PERSON] . Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved