Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС», надалі (ТОВ «В «ПЛЮС»), треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгеніївна про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання права комунальної власності. \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що земельна ділянка за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052, на якій розташовано нерухоме майно по [ADDRESS] , належить територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року у цивільній справі № 202/9526/15-ц визнано право власності на комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3 загальною площею 903,5 кв. м, розташованої в [ADDRESS] , та земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052, по 1/2 частині за [PERSON] та за [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2016 року вказане заочне рішення скасоване, позов залишено без розгляду. Однак, на підставі скасованого заочного рішення було внесено запис про право власності за [PERSON] на 1/2 частину та [PERSON] на 1/2 частину на спірне нерухоме майно (№ 14741846, № 14741875) та земельну ділянку (№ 14741452, № 14741437). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року у справі № 202/6829/17 скасовано реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, та на 1/2 частину комплексу з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв. м, розташовану по [ADDRESS] ; скасовано реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, та на 1/2 частину комплексу з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв. м, розташовану по [ADDRESS] . Визнано за ТОВ «В ПЛЮС» право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, та комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б загальною площею 903,5 кв. м, розташованого по [ADDRESS] . Витребувано у [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 1210100000:04:016:0052 загальною площею 0,0957 га, та об`єкт нерухомого майна - комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв. м, що розташовані по [ADDRESS] , на користь ТОВ «В ПЛЮС». На підставі вказаного рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «В ПЛЮС» зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно. 05 грудня 2017 року між ТОВ «В ПЛЮС» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки № 936, про що внесено відповідний запис про державну реєстрацію іпотеки. Основним зобов`язанням за договором іпотеки були комплекс з обслуговування автомобілів та земельна ділянка, кадастровий номер 1210100000:04:016:0052. На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2017 року № 936 у [PERSON] та [PERSON] виникло право власності по 1/2 частині на об`єкт нерухомого майна. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 202/6829/17 скасовано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року, у задоволенні позову ТОВ «В ПЛЮС» до [PERSON] , [PERSON] про скасування реєстрації права власності та витребування майна відмовлено. Отже, рішення, за яким було зареєстровано право власності за ТОВ «В ПЛЮС», скасовано в повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року встановлено відсутність доказів про прийняття до експлуатації новоствореного об`єкта нерухомого майна - комплексу з обслуговування автомобілів, а тому особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи вищенаведене представник позивача просив суд: визнати недійсним договір іпотеки, що укладений між ТОВ «В ПЛЮС» та [PERSON] , [PERSON] , на підставі якого у [PERSON] , [PERSON] виникло право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв. м, що розташоване в [ADDRESS] ; скасувати записи про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнати право комунальної власності за Дніпровською міською радою на нерухоме майно, що розташоване в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позов Дніпровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгеніївна про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання права комунальної власності задоволено частково. Визнано недійсним договір іпотеки № 936, від 05.12.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною, укладений між ТОВ «В ПЛЮС» та [PERSON] , [PERSON] . Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні записи про державну реєстрацію прав власності, обтяжень, іпотеку: запис про право власності № 25728737 від 16.04.2018 року внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про право власності № 25728697 від 16.04.2018 року внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про державну реєстрацію іпотеки № 23753314 від 05.12.2017 року внесений приватним нотаріусом \~ Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про державну реєстрацію обтяжень № 23752820 від 05.12.2017 року внесений \~ \~ \~ \~приватним \~ \~ \~ \~нотаріусом \~ \~ \~ \~Дніпровського \~ \~ \~ \~міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про право власності № 25729039 від 16.04.2018 року внесений приватним нотаріусом \~ \~ \~ \~Дніпровського \~ \~ \~ \~міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про право власності № 25729022 від 16.04.2018 року внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про державну реєстрацію іпотеки № 23753477 від 05.12.2017 року внесений приватним \~ \~ \~ \~нотаріусом \~ \~ \~ \~Дніпровського \~ \~ \~ \~міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною; запис про державну реєстрацію іпотеки № 23752936 від 05.12.2017 року внесений Приватним \~ \~ \~ \~нотаріусом \~ \~ \~ \~Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною. В іншій частині позовних вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2021 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року в оскаржуваній частині залишено без змін. \~ \~ \~ \~Так, зокрема лишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції підтримав висновк суду першої інстанції про те, що оскільки договір купівлі-продажу комплексу з обслуговування автомобілів (незавершене будівництво 16 % готовності) від 01 липня 2010 року між ТОВ «ПРЕМ`ЄР» та ТОВ «В ПЛЮС» є дійсним, земельна ділянка була передана в оренду для проектування та будівництва комплексу обслуговування автомобілів, вимог про її витребування позивачем не заявлялось, то відсутні підстави для визнання за Дніпровською міською радою права комунальної власності на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Постановою \~ \~ \~ \~Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 року касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року в частині позовних вимог Дніпровської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про визнання права комунальної власності скасовано. Справу № 202/8272/19 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Верховний Суд повернув справу на новий розгляд до суду першої інстанції з вказівкою: перевірити умови, передбачені статтею 376 ЦК України, для вирішення вимоги про визнання права комунальної власності на самочинно збудоване майно, зокрема: встановити, чи є об`єкт самочинним будівництвом через відсутність дозвільних документів, чинного договору оренди земельної ділянки та введення в експлуатацію. Визначити, чи може Дніпровська міська рада, як власник земельної ділянки, набути право власності на самочинно збудоване майно (ч. 5 ст. 376 ЦК України), чи є підстави для знесення об`єкта. Дотриматися принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та нерухомості, враховуючи, що земельна ділянка належить територіальній громаді, а ТОВ «В ПЛЮС» не мало чинного права на неї. Суди попередньо не дослідили ці аспекти, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2024 справу № 202/8272/19 розподілено головуючому судді Ісаєвій Д.А. \~ \~ \~ \~Ухвалою Індустріального\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~19.03.2024\~прийнято позовну\~заяву Дніпропетровської\~міської ради\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«В ПЛЮС»,\~треті особи:\~Департамент адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради,\~приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Ковальова Євгенія\~Євгеніївна про\~визнання недійсними\~правочинів,\~скасування записів\~про державну\~реєстрацію права\~власності,\~визнання права\~комунальної власності\~в частині\~визнання права\~комунальної власності. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на\~08.04.2024 року. \~ \~ \~ \~09.09.2024 на підставі розпорядження № 149 від 09.09.2024 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи» проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 202/8272/19 між суддями та визначено головуючого суддю Дребот І.Я. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2024 прийнято позовну заяву Дніпропетровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгеніївна про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання права комунальної власності в частині визнання права комунальної власності. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 15.10.2024 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Подальший хід розгляду справи викладений у процесуальних ухвалах суду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав які зазначені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача-1 Мазур О.А. в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача- 2 Рибіна І.В. в судоівому засіданні заперечила з приводу позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. зокрема остання зазначила?що Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 202/8272/19 частково задовольнив касаційну скаргу Дніпровської міської ради, передавши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначивши, що суди не перевірили умов ст. 376 ЦК України щодо визнання права комунальної власності на самочинно побудоване майно. Вимоги позивача про визнання права комунальної власності суперечать правовим висновкам Верховного Суду у справах № 205/213/22, № 200/2192/18, № 204/3027/20, № 204/1053/20, № 201/2471/20, де ефективним способом захисту визнано знесення самочинного будівництва (ч. 4 ст. 376 ЦК України). Позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки будівництво за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 7, завершено з дотриманням дозволів (дозвіл № 59/01-09 від 16.07.2009, декларація про готовність № ДІ 14211243026 від 22.11.2011). Право власності на об`єкт та земельну ділянку (кадастровий № 1210100000:04:016:0052) зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] (реєстраційні записи № 14741846, № 14741875, № 14741452, № 14741437 від 25.04.2016). Позовні вимоги порушують їхні права власності, гарантовані ст. 41 Конституції України, без підстав для примусового відчуження (ст. 346 ЦК України). Відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, набувач нерухомості має право на земельну ділянку, на якій вона розташована. ТОВ «В ПЛЮС» правомірно набуло майно за договором купівлі-продажу від 30.07.2010, а відсутність переоформлення прав на землю не є самовільним зайняттям (Постанова Пленуму ВГСУ № 6 від 17.05.2011). На думку представника відповідача -2 , позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, оскільки порушують права добросовісних набувачів без компенсації, що суперечить ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини (справи ЄСПЛ «Ленгауер та інші проти Румунії», «Арзамазова проти Молдови»). Враховуючи наведене, просила відмовити у позові в повному обсязі, або застосувати позовну давність. \~ \~ \~ \~Представник відповідача- 3 Губа В.В. проти позовних вимог заперечила у повному обсязі, просила у справі № 202/8272/19 застосувати строк позовної давності до позову Дніпровської міської ради про визнання права комунальної власності на земельну ділянку (кадастровий № 1210100000:04:016:0052). Зазначяила, що позивач був обізнаний про порушення права з 25.04.2016 (заочне рішення у справі № 202/9526/15-ц) та 11.08.2016 (ухвала про його скасування), але звернувся з позовом 11.12.2019, після спливу трирічного строку позовної давності, який закінчився 12.08.2019. Відповідно до ст. 256, ч. 1 ст. 261, ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України та постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16, перебіг строку починається з моменту обізнаності про порушення права. Враховуючи наведене, просила відмовити в позові через сплив позовної давності. \~ \~ \~ \~Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Є.Є. в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розглдяу справи була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду заяву про розглялд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради участі уповноваженого представника не забезпечив, хоча проо час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Обставини справи встановлені судом. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.12.2006 № 184/9 «Про передачу земельної ділянки по [ADDRESS] в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Прем`єр», код ЄДРПОУ 23940728, для проектування та будівництва комплексу з обслуговування автомобілів» передано вказану земельну ділянку в оренду. 23.02.2006 між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Прем`єр» укладено договір оренди земельної ділянки № 418 відповідно до умов якого, Дніпропетровська міська рада передала а ТОВ «Прем`єр» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0957 га, за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052, яка знаходиться за адресою: по [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3.1 цього договору, договір укладено на два роки. 23.02.2007 на виконання умов договору оренди земельної ділянки №418, Дніпропетровська міська рада та ТОВ «Прем`єр» підписали акт приймання передачі земельної ділянки загальною площею 0,0957 га, за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052. 04.06.2007 між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Прем`єр» укладено додатковий договір № 1294 до договору оренди земельної ділянки від 23.02.07 № 418, відповідно до якого змінено істотні умови договору оренди земельної ділянки в частині розрахунку суми орендної плати та визначення цільового призначення земельної ділянки. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.05.09 № 173/46 «Про продовження терміну дії договору оренди землі від 14.06.07 номер державної реєстрації 040710400253, по вул. Каштановій у районі буд. № 2-А (Індустріальний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Прем`єр», код ЄДРПОУ 23940728, для завершення будівництва комплексу з обслуговування автомобілів» продовжено термін дії договору оренди. 05.06.2009 між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Прем`єр» укладено додатковий договір оренди землі, відповідно до якого продовжено термін дії договору оренди землі, посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А. В. від 23.02.07 № 418, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Прем`єр» до 14.06.2011. 16.07.2009 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області надано ТОВ «Прем`єр» дозвіл на виконання будівельних робіт № 39/01-09, для будівництва комплексу з обслуговування автомобілів по [ADDRESS] . 01.07.2010 року між продавцем ТОВ «Прем`єр» та покупцем ТОВ «В ПЛЮС» було укладено договір купівлі-продажу комплексу з обслуговування автомобілів (незавершене будівництво - 16% готовності), що знаходиться по [ADDRESS] та складається із комплексу з обслуговування автомобілів літ.Б (незавершене будівництво - 16% готовності, загальною площею 215,1 кв.м.), трансформаторної підстанції літ.В (тимчасова), огорожі №1 (підпірна стінка), розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, загальною площею 0,0957 га. Згідно вказаного вище договору від 01.07.2010 року, цей комплекс з обслуговування автомобілів (незавершене будівництво - 16% готовності) належить продавцю на підставі договору оренди земельної ділянки від 23.02.2007 року та додаткових договорів оренди земельної ділянки від 04.06.2007 року, від 05.06.2009 року, які були укладено між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «ПРЕМ`ЄР». Надалі, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2016 по цивільній справі № 202/9526/15-ц визнано право власності на частини за [PERSON] та на частини за [PERSON] на комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3 загальною площею 903,5 кв.м. розташованої за адресю: [ADDRESS] та земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2016 вказане заочне рішення від 25.04.2016 було скасоване, а в подальшому позов залишено без розгляду. Однак, на підставі скасованого заочного рішення, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською Інною Романівною, було внесено запис право власності за [PERSON] на частини та [PERSON] на частини на спірне нерухоме майно (№ [NUMBER] , № [NUMBER] ) та земельну ділянку (№ [NUMBER] , № [NUMBER] ). Оскільки данні відомості про право власності скасовані не були, власниками спірного нерухомого майна, фактично залишались [PERSON] та [PERSON] . Надалі, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року у справі № 202/6829/17 вирішено скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на частину земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, та на частину комплексу з обслуговування автомобілів літ.Б-3, загальною площею 903,5 кв.м., розташовану по [ADDRESS] ; скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на частину земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, та на частину комплексу з обслуговування автомобілів літ.Б-3, загальною площею 903,5 кв.м., розташовану по [ADDRESS] . Визнано за ТОВ «В ПЛЮС» право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, та комплекс з обслуговування автомобілів літ.Б, загальною площею 903,5 кв.м., розташованого по [ADDRESS] , який складається з: Б-3 - комплекс з обслуговування автомобілів, І поверх: 101 - тамбур площею 4,2 кв.м., 102 - кабінет площею 8,2 кв.м., 103 - тех. приміщення площею 11,7кв.м., 104-диспетчерськаплощею8,8 кв.м., 105 - тех. приміщення площею 6,0 кв.м., 106 - мийка площею 138,9 кв.м., 107 - мийка площею 76,2 кв.м., 108 - коридор площею 12,9 кв.м., 109 - умивальник площею 1,2 кв.м., 110 - туалет площею 1,3 кв.м., 111 - тех. приміщення площею 9,7 кв.м., 112 - тамбур площею 6,6 кв.м., 113 - сход, клітка площею 13.1 кв.м., загальною площею 298,8 кв.м.; II поверх: 201 - прибудова площею 36.1 кв.м., 202 - майстерня площею 28,7 кв.м., 203 - коридор площею 38,3 кв.м., 204 - кабінет площею 17,8 кв.м., 205 - кабінет площею 17,6 кв.м., 206 - топочна площею 11,6 кв.м., 207 - душ площею 1,8 кв.м., 208 - гардероб площею 17,1 кв.м., 209 - умивальник площею 1,0 кв.м., 210 - туалет площею 1,2 кв.м., 211 - коридор площею 22,9 кв.м., 212 - майстерня площею 60,3 кв.м., 213 - хол площею 26,6 кв.м., 214 - туалет площею 1,4 кв.м., 215 умівальник площею 2,6 кв.м., 216 - електрощитова площею 5,7 кв.м,, 217 - сход, клітка площею 13,2 кв.м., загальною площею 303,9 кв.м.; III поверх: ЗОЇ - зала площею 36,1 кв.м., 302 - кабінет площею 28,5 кв.м., 303 - приймальня площею 18,0 кв.м., 304 - коридор площею 36,2 кв.м., 305 - кабінет площею 29,5 кв.м., 306 - побудова площею 22,2 кв.м., 307 - коридор площею 22,9 кв.м., 308 - кабінет площею 28,9 кв.м., 309 - кабінет площею 30,5 кв.м., 310 - туалет площею 1,2 кв.м., 311 - умивальник площею 2,0 кв.м., 312 - підсобна площею 5,67 кв.м., 313 - хол площею 20,2 кв.м., 314 -кладова площею 5,7 кв.м., 315 - сход, клітка площею 13,2 кв.м., загальною площею 300,8 кв.м.; літ. б, 61, 62 - пандус, літ.63 - сходи, літ. В - трансформаторна підстанція, № 1-3 - огорожа, мостіння під пересування ГЗС № 1. Витребувано у [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:04:016:0052, загальною площею 0,0957 га, та об`єкт нерухомого майна - комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] , на користь ТОВ «В ПЛЮС». На підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року у справі № 202/6829/17 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «В ПЛЮС» зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно, номер запису про право власності № 23587400 та на земельну ділянку. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 202/6829/17 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задоволено, скасовано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року у справі № 202/6829/17, у задоволенні позову ТОВ «В ПЛЮС» до [PERSON] , [PERSON] про скасування реєстрації права власності та витребування майна - відмовлено. 05 грудня 2017 року між ТОВ «В ПЛЮС» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки № 936, про що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кавальовою Євгенією Євгеніївною внесено відповідний запис про державну реєстрацію іпотеки № 23753314 та № 23753477. Основним зобов`язанням за договором іпотеки від 05 грудня 2017 року були комплекс з обслуговування автомобілів літ.Б-3, загальною площею - 903,5 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за кадастровим номером № 1210100000:04:016:0052 що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору іпотеки від 05 грудня 2017 року № 936 у [PERSON] та [PERSON] виникло право власності по частині на об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс з обслуговування автомобілів літ.Б-3, загальною площею - 903,5 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: № 25728737, № 25728697 посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгеніївною, та земельна ділянка № 1210100000:04:016:0052 що розташована за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності № 25729039, № 25729022. На час звернення Дніпровською міською радою з цим позовом право власності на спірний об`єкт нерухомості було зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року у справі № 202/8272/19 при первинному розгляді справи задоволено позовні вимоги Дніпровської міської ради в частині скасування записів про право власності, на час повторного розгляду справи, самочинно збудоване нерухоме майно по [ADDRESS] не зареєстровано за жодною особою. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 202/6829/17 встановлено, що згідно копії наданого позивачем договору купівлі-продажу від 01.07.2010 року, ТОВ «В ПЛЮС» придбав комплекс з обслуговування автомобілів (незавершене будівництво - 16% готовності), що знаходиться по [ADDRESS] та складається із комплексу з обслуговування автомобілів літ.Б (незавершене будівництво - 16% готовності, загальною площею 215,1 кв.м.), трансформаторної підстанції літ.В (тимчасова), огорожі №1 (підпірна стінка); встановивши, що позивачем ( ТОВ «В ПЛЮС») не надано доказів наявності у нього права власності на комплекс з обслуговування автомобілів літ.Б-3, загальною площею 903,5 кв.м. Також встановлено, що доказів передачі земельної ділянки по [ADDRESS] у власність, виділення відповідної земельної ділянки для передачі у власність, у відповідності до положень діючого законодавства відсутні. \~ \~ \~ \~ Норми права з яких виходив суд. Відповідно до ст. 376 ЦК України, самочинним будівництвом вважається зведення житлового будинку, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, без належного дозволу чи затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною другою цієї статті встановлено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано судом за особою, яка його зведено, за умови, що земельна ділянка була надана їй у встановленому порядку під уже збудоване майно, а будівництво відповідало архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам. Згідно з ч. 6 ст. 376 ЦК України, за рішенням суду власник земельної ділянки може бути зобов`язаний відшкодувати особі, яка здійснила самочинне будівництво, витрати на зведення об`єкта, якщо це не порушує прав інших осіб та інтересів суспільства. Стаття 375 ЦК України встановлює, що власник земельної ділянки набуває право власності на будівлі, споруди чи інше нерухоме майно, зведене ним на цій ділянці, якщо інше не передбачено законом. У разі самочинного будівництва на чужій земельній ділянці власник (користувач) ділянки за рішенням суду може визнати за собою право власності на таке майно, за умови, що це не суперечить інтересам інших осіб ч. 5 ст. 376 ЦК України. Частина 6 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає, що у разі зміни замовника будівництва, осіб, відповідальних за авторський чи технічний нагляд, або інших відомостей, що містяться у Реєстрі будівельної діяльності, замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів повідомити про це відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. Стаття 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 82 ЦПК України встановлює, що обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не підлягають повторному доказуванню в іншій справі за участі тих самих осіб, якщо інше не передбачено законом. Стаття 263 ЦПК України регулює порядок ухвалення судових рішень, які мають ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України" роз`яснює ключові аспекти самочинного будівництва. Зокрема, п. 14 цієї постанови наголошує, що для визнання права власності на самочинно збудоване майно суд має перевірити, чи була земельна ділянка передана у встановленому порядку, чи дотримано будівельних норм, чи отримано дозвіл на експлуатацію. П. 22 визначає істотні порушення будівельних норм як недотримання архітектурних, санітарних, екологічних чи протипожежних вимог, а також змін конструктивних елементів, що впливають на міцність і безпеку об`єкта. Дослідивши матеріали справи, суд встановлює наступне. Земельна ділянка за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052, загальною площею 0,0957 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , була передана у строкове платне користування ТОВ "Прем`єр" на підставі договору оренди № 418 від 23.02.2007 року, укладеного з Дніпропетровською міською радою, із подальшим продовженням терміну дії до 14.06.2011 року. Дозвіл на виконання будівельних робіт № 39/01-09 від 16.07.2009 року, виданий Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю, підтверджує законність початку будівництва комплексу з обслуговування автомобілів ТОВ "Прем`єр". 01.07.2010 року між ТОВ "Прем`єр" та ТОВ "В ПЛЮС" було укладено договір купівлі-продажу, за яким ТОВ "В ПЛЮС" придбало комплекс з обслуговування автомобілів (незавершене будівництво на 16% готовності). Однак, після укладення договору ТОВ "В ПЛЮС" не продовжило договір оренди земельної ділянки, не отримало нових дозвільних документів на продовження будівництва та не повідомило органи архітектурно-будівельного контролю про зміну замовника, що є порушенням ч. 6 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Це свідчить про здійснення подальших будівельних робіт без належного правового підґрунтя, що кваліфікується як самочинне будівництво відповідно до ст. 376 ЦК України. На підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2016 року право власності на спірне майно (комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв.м) та земельну ділянку було визнано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Проте ухвалою від 11.08.2016 року це рішення було скасовано, а позов залишено без розгляду. Незважаючи на це, ТОВ "В ПЛЮС" звернулось до суду із позовною заявою про витребування на її користь спірного нерухомого майна та земельної ділянки, будуючи обізнаною, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01.07.2010 земельна ділянка за кадастровим номером 1210100000:04:016:0052, загальною площею 0,0957 га. перебуває у комунальній власності Дніпровської міської територіальної громади, що свідчить про недобросовісну поведінку останнього. Добудова об`єкта до 100% готовності без введення в експлуатацію та подання під час нового розгляду справи декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.11.2011 року (реєстраційний номер № 14211243026), яка не містила підписів уповноважених осіб і суперечила даті будівництва 2015 року за технічним паспортом, свідчать про намагання легалізувати самочинне будівництво. ТОВ "В ПЛЮС", не маючи чинного договору оренди та дозвільних документів, продовжило будівництво, що кваліфікується як самочинне. Відсутність доказів законного оформлення земельної ділянки та введення об`єкта в експлуатацію (з урахуванням недостовірності декларації) унеможливлює визнання права власності за відповідачами. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30.03.2012 року, для цього необхідно довести передачу земельної ділянки в установленому порядку та дотримання будівельних норм, чого не зроблено. Таким чином, спірний об`єкт комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , є самочинним будівництвом. Право власності на нього не може бути визнано за ТОВ "В ПЛЮС", [PERSON] чи [PERSON] через порушення вимог ст. 376 ЦК України. Отже, на підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що комплекс з обслуговування автомобілів (літ. Б-3, загальною площею 903,5 кв.м) за адресою: [ADDRESS] , є самочинним будівництвом через відсутність чинного договору оренди земельної ділянки, дозвільних документів на будівництво та введення об`єкта в експлуатацію, а також порушення будівельних норм і правил. Право власності на вказане майно не може бути визнано за ТОВ "В ПЛЮС", [PERSON] чи [PERSON] . Відповідачі мають право звернутися до суду з вимогою про відшкодування витрат на будівництво відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, що забезпечує баланс інтересів сторін. При цьому задоволення позову не призведе до надмірного тягаря для відповідачів, оскільки можливість відшкодування витрат на будівництво дозволяє зберегти їхні законні інтереси. На підставі викладеного,

Outcome: approved