Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 08.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір №88771, відповідно до умов якого кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, окремими траншами, перший транш в сумі 20239,00 надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору та графіку платежів шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгваності позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 220% річних. Загальний строк кредитування складає 730 днів. Своїм підписом позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини договору та графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 28.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28012025, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №88771 від 08.11.2021. Відповідачем не погашається заборгованість за договором, проценти за користування кредитними коштами не сплачується, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за договором №88771 від 08.11.2021 становить 77906,77 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 20172,54 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54733,23 грн., заборгованість за комісіями 3001,00 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Станом на 23.06.2025 відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до конверту, який повернувся на адресу суду (а.с.66), адресат відсутній за вказаною адресою. Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі разом з надісланою копією позовної заяви. Оскільки, станом на 23.06.2025 відповідач відзиву не подав, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір №88771, відповідно до умов якого кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, окремими траншами, перший транш в сумі 20239,00 надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору та графіку платежів шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 220% річних. Загальний строк кредитування складає 730 днів. Своїм підписом позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини договору та графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства (а.с. 11-12). Факт переказу коштів за вказаним договором підтверджено платіжним дорученням АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» № CRD_352103, від 08.11.2021 року, в якому вказано про факт перерахування кредитних коштів на рахунок зазначений [PERSON] в договорі № 88771(а.с. 55). 28.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28012025, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №88771 від 08.11.2021 (а.с. 33-39). Відповідно до витягу з реєстру боржників передана сума заборгованості за вищевказаним договором складала 77906,77 грн. (а.с. 43). Заборгованість відповідача за договором №88771 від 08.11.2021 становить 77906,77 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 20172,54 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54733,23 грн., заборгованість за комісіями 3001,00 грн.(а.с. 32). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості та карткою обліку виконання договору (а.с. 26-31,32), що містять дані про залишок залишкової заборгованості за наданими кредитами (тілом кредиту), суми нарахованих відсотків, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим, має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору про відступлення права вимоги набув право вимоги за кредитним договором в розмірі 77906,77 грн. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущені відповідачем порушення умов за вищезазначеним договором є істотними, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 77906,77 грн. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а.с. 8). Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн, суд враховує наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн позивачем надано: договір №02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги; заявку на надання юридичної допомоги №113 від 01.03.2025; витяг Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 ( а.с.54). Беручи до уваги, положення ст. 137 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, зменшення таких витрат, розмір яких не є очевидно завищеним, відповідає обсягу наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн..

Outcome: approved