Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

20 травня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 21 липня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено договір № 102988362, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 10 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 625 гривень, які нараховуються за ставкою 1,75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Позичальник зобов`язалася повернути кредит, проценти за користування ним, однак не виконала своїх зобов`язань належним чином. 29 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір №29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТзОВ "Мілоан" відступило на користь ТзОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102988362. Надалі, 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102988362. 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102988362. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №102988362. Позивач зазначає, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором № 102988362, у зв`язку з чим має заборгованість, розмір якої станом на день звернення до суду становить 58 841,44 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9 296,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49 545,44 гривень. Крім того, 28 серпня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір № 3249417303-114189. Відповідно до умов цього договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3500, 00 гривень строком на 20 діб, тобто до 17 вересня 2021 року зі сплатою процентів в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом. 21 грудня 2021 року укладено договір №21-12/21, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3249417303-114189. 10 березня 2023 року укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3249417303-114189. 18 лютого 2025 року укладено договір №18-02/25, відповідно до умов якого ТзОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3249417303-114189. Таким чином, ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача за договором №3249417303-114189. Позивач зазначає, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором №3249417303-114189 від 28 серпня 2021 року, у зв`язку з чим має заборгованість, розмір якої станом на день звернення до суду становить 26 697,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3 500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 23 197,00 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» 85 538,44 гривень заборгованості за кредитними договорами, 2 422,40 гривень судового збору та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 гривень. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача ТзОВ «Факторинг Партнерс» у судове засідання не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст.\~43\~ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Відповідно до ч.1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Ураховуючи, що представник позивача та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явились до суду та не повідомили про причини своєї неявки, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 21 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102988362. Згідно з умовами договору № 102988362 сума кредиту складає\~10\~000 гривень (п.1.2); строк кредиту - 15 днів з 21.07.2021 (строк кредитування) (п.1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів користування кредитом (дата платежу): 05.08.2021 (п.1.4); проценти за користування кредитом - 2 625 гривень, які нараховуються за ставкою 1,75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок ( п. 2.1 Договору). Відповідно до п. 6.1. Договору № 102988362 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Також [PERSON] ознайомилася та підписала Графік платежів за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування. 29 грудня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2021 від 29 грудня 2021 року ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 102988362, сума заборгованості 32\~347,84 гривень, з яких 9\~296,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 23\~051,84 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. У свою чергу 10 березня 2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №102988362, що підтверджено копією вказаного договору та копією реєстру боржників. 18 лютого 2025 року між ТзОВ «Коллект Центр» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, вказаних у реєстрі боржників. Копією реєстру боржників до договору №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18 лютого 2025 року підтверджено, що ТзОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 102988362, сума заборгованості 58\~841,44 гривень, з яких: 9\~296,00 гривень\~сума заборгованості за основним зобов`язанням; 49\~545,44 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами. \~ \~ \~ \~Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за Договором про споживчий кредит № 102988362 , який укладений між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Суд установив,\~що між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Інкасо\~Фінанс» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~3249417303-114189,\~який підписано\~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону ( [NUMBER] )\~відповідача.\~Відповідно до\~Договору позики\~№ 3249417303-114189 позикодавець передає позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти (позику) в сумі 3500 гривень (п.2.2 договору) на погоджений умовами договору строк до 17 вересня 2021 року (20 днів) (п.2.3), шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі Заяви про надання кредиту (п.3.2 Договору). За користування, наданими за цим Договором, грошовими коштами у строк передбачений п.2.2 цього Договору встановлюється процентна ставка у розмірі 702% річних (або 1,95% за 1 (один) день користування грошовими коштами) (п.9.13 Договору позики). 21 грудня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №21-12/21 про відступлення (купівлю продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3249417303-114189. У подальшому, 10 березня 2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект центр» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №3249417303-114189, що підтверджено копією вказаного договору та копією реєстру боржників. 18 лютого 2025 року між ТзОВ «Коллект Центр» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/25 року від 18 лютого 2025 року ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №3249417303-114189 на суму 26 697,00 гривень, з яких: 3 500,00 гривень -заборгованість за основною сумою боргу; 23 197,00 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою. Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за Договором позики №3249417303-114189, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1\~ст. 1078 ЦК України\~визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2\~ст. 1078 ЦК України\~майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Досліджені судом договори відступлення (купівлі продажу) прав вимоги з доданими до них актами прийому-передачі та витягами з реєстрів боржників свідчать про наявність у позивача права грошової вимоги до [PERSON] у спірних правовідносинах. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Статтями\~526,\~527 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до\~ст. 639 ЦК України\~Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Пунктом 5\~ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір\~домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6\~ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Щодо заборгованості за договором про споживчий кредит № 102988362 (Кредитний договір). Суд установив, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 10 000 гривень, у встановлені Кредитним договором строки кредит у повному обсязі не повернула та не сплатила проценти за користування кредитом. Разом з цим, установлено що відповідач частково сплачувала заборгованість за тілом кредитом, а саме: 11 серпня 2021 року відповідач сплатила 300 гривень комісії за пролонгацію договору, 300 гривень тіла кредиту та 662,00 гривень процентів; 28 вересня 2021 року відповідач сплатила 100 гривень комісії за пролонгацію договору, 404,00 гривень тіла кредиту та 936 гривень процентів. Суд зазначає, що відповідач вчиняла дії, передбачені Кредитним договором, з метою пролонгації кредитного договору, зокрема, сплачувала комісію за пролонгацію договору та частину заборгованості. Дослідивши представлений позивачем розрахунок заборгованості, а також виписку по Кредитному договорі, яка складена первісним кредитором ТОВ «Мілоан», суд дійшов висновку, що позов в частині вимог про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, які були нараховані в межах строку дії кредитного договору, підлягає до задоволення. Також суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подала, доказів на спростування вказаної заборгованості суду не представила. Отже, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 31\~347,84 гривень, з яких 9\~296,00 гривень тіло кредиту; 22\~051,84 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом. Одноразову комісію в розмірі 1\~000 гривень позивач до стягнення не заявляє. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за процентами, які нараховані ТзОВ «Вердикт Капітал» за період з 29 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року за ставкою 5% в день від залишку заборгованості. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредитор має право нараховувати проценти за користування кредитом лише в період погодженого сторонами строку кредитування, а не як міру відповідальності позичальника за невиконання чи неналежне виконання умов договору. Виписка по Кредитному договору, яка складена первісним кредитором ТОВ «Мілоан» свідчить, що проценти за користування кредитом позичальнику [PERSON] нараховувались з 22 липня 2021 року по 22 жовтня 2021 року, враховуючи строк дії Кредитного договору та правила пролонгації строку дії Кредитного договору. Подальше нарахування процентів за користування кредитом кредитором ТзОВ «Вердикт Капітал» не відповідає ані умовам Кредитного договору, ані вимогам Закону. У спірних правовідносинах суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази та встановлені обставини справи, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому позов ТзОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 102988362 підлягає до часткового задоволення та стягнення заборгованості в розмірі 31 347,84 гривень, з яких 9 296,00 гривень тіло кредиту; 22 051,84 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом. Щодо заборгованості за договором позики № 3249417303-114189 (Договір позики). Суд установив, що [PERSON] на підставі Договору позики отримала 3500 гривень строком на 20 днів зі сплатою процентів в розмірі 1\~360 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості, який було здійснено первісним кредитором ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» розмір заборгованості [PERSON] за Договором позики станом на дату відступлення прав вимоги становив 4\~860,00 гривень. Такий розмір заборгованості відповідає умовам Договору позики, зокрема в частині розрахунку процентів за користування позикою. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] за Договором позики становить 4\~860 гривень, з яких 3\~500 гривень тіло кредиту, 1\~360 гривень проценти за користування кредитом. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за процентами, які нараховані ТзОВ «Вердикт Капітал» після закінчення строку дії договору. Підсумовуючи, суд зазначає, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 102988362 від 21 липня 2021 року становить 31\~347,84 гривень; за Договором позики № 3249417303-114189 від 28 серпня 2021 року 4\~860 гривень. Загальна сума заборгованості\~відповідача за двома договорами 36\~207,84 гривень. З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ ««Факторинг партнерс» заборгованість у розмірі 36\~207,84 гривень. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Ураховуючи висновок суду про часткове задоволення позову (на 42,33 % від ціни позову), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1\~025,40 гривень. Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Факторинг партнерс» просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь 25 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат позивач надав копію договору №02-07/2024 від 02 липня 2024 року про надання правової допомоги; заявку на надання юридичної допомоги №132 від 01 квітня 2025 року; витягу з Акту №9 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2025 року, якою сторони погодили надання наступних правових послуг: 1) надання усної консультації з вивчення документів (2 години)\~4000 гривень; 2) надання письмової консультації з вивченням документів (1 година) 3000 гривень; 3) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (6 годин)\~18000 гривень. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Оскільки розгляд справи за клопотанням представника позивача проводився без його участі, розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява є типовою для кредитних правовідносин, а також враховуючи ціну позову, сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000,00 гривень

Outcome: partial