Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Ананьївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті [PERSON] не залишив, станом на 23 травня 2023 року та на 13 січня 2025 року спадкову справу на майно [PERSON] не заведено. Позивач зазначає, що внаслідок її звернення до приватного нотаріуса Воробйова А.О. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємця за законом І черги, їй відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії та листом від 23 травня 2024 року рекомендовано звернутись до суду у зв`язку із пропуском нею строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини дійсно сплив 17 червня 2023 року, однак він пропущений позивачем з поважних причини. 05 жовтня 2021 року позивач виїхала з території України до Російської Федерації, де постійно проживає її менша донька [PERSON] , та повернулась в Україну 29 вересня 2023 року. Чоловік позивача помер [INFO] , тобто, під час її перебування за кордоном та після початку повномасштабної агресії РФ проти України. Про смерть чоловіка позивач дізналася в день його смерті від доньки [PERSON] , але з урахуванням військових дій на території України нею та доньками було прийняте рішення, що на поховання вона не поїде враховуючи також відсутність на той час прямого транспортного сполучення між Україною та РФ. Протягом дев`яти місяців після смерті чоловіка позивач залишалась за межами України. З урахуванням того факту, що початок збройної агресії РФ призвів до припинення роботи посольства та консульств України на території цієї держави, оформити заяву про прийняття спадщини та надіслати її до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не виявлялося можливим. Повернення позивача в Україну було пов`язано з певними труднощами, оскільки довелося їхати дві доби транзитом через Білорусь та Польщу. Після повернення позивач знаходилася у важкому психологічному стані тим більш, що за час її відсутності [INFO] внаслідок участі у військових діях помер чоловік її доньки [PERSON] , яка потребувала уваги та моральної підтримки, саме тому, звернення позивача до нотаріуса з приводу спадкування відбулося лише в травні місяці 2024 року. позивач також вказує, що окрім неї немає інших осіб, які б претендували на спадщину, про що свідчить, в тому числі, відсутність спадкової справи станом на день її звернення до суду. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 31 січня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачам про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В подальшому, 15 травня 2025 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач 18 червня 2025 року у судове засідання не з`явилася, однак до початку судового засідання подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.53). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі представника відповідача, права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві, відомі та зрозумілі, інших заяв, клопотань, відводів не мають (а.с.37). Третя особа в судове засідання не з`явилась, одна подала письмове клопотання від 07 квітня 2025 року, в якому просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Підтверджує обставини, на які позивач посилається, як на причини пропуску строку для прийняття спадщини (а.с.48) Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи заяву позивача, клопотання представника відповідача, клопотання третьої особи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, представника відповідача та третьої особи. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~копією паспорта\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданого 17\~липня 2002\~року Ананьївським\~РВ УМВС\~України в\~Одеській області(а.с.18). Позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить суд: визначити їй [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. З матеріалів позовної заяви вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2022 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив, що підтверджується копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №77069769 від 23 травня 2024 року (а.с.11), копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79688500 від 13 січня 2025 року (а.с.13), та спадкова справа на майно померлого не заводилась, що підтверджується копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77069751 від 23 травня 2024 року (а.с.12), копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79688494 від 13 січня 2025 року (а.с.14) Відповідно до копії довідки Ананьївської міської ради №1224 від 06 жовтня 2023 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті, тобто, по [INFO] . Особи, які були зареєстровані разом з померлим [PERSON] на день його смерті, відсутні (а.с.7). Право власності померлого [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією договору дарування житлового будинку серії ВВО №970677 від 29 грудня 2004 року, в якому дарувальником зазначено [PERSON] , обдарованим зазначено [PERSON] (а.с.8), копією витягу з державного реєстру правочинів №636674 від 05 січня 2005 року (а.с.9). Згідно листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області від 23 травня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею пропущений визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 серпня 2018 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). Відповідно до копії виписки з погосподарської книги Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області за період з 2016-2020 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , виданої Ананьївською міською радою 13 жовтня 2023 року за №724, головою домогосподарства, розташованого в [ADDRESS] , зазначено [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] , її сином зазначено [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 1975 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області позивач 16 серпня 1975 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.19). Позивачем в підтвердження перебування за межами України в момент відкриття спадщини до позовної заяви додано копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого 15 вересня 2021 року органом 5123, з відмітками про перетин кордну з РФ, зокрема повернення на територію України (а.с.20-21). Відповідно до листів Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України №19/Ч-9100/14765 від 27 вересня 2024 року та №19/Ч-7083/10954 від 30 липня 2024 року, позивачу надано витяг з наявною інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01 січня 2019 року по 29 вересня 2023 року, відповідно до якого зокрема вбачається, що позивач виїздила за межу України, в тому числі 05 жовтня 2021 року, пункт пропуску Бачівськ, та 29 вересня 2023 року повернулася до України, пункт пропуску Шегині (а.с.22-23). До позовної зави додано копію паспорта № [NUMBER] , виданого 07 вересня 2023 року органом 5123 на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.24) та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків на її ім`я (а.с.25), копію витягу з реєстру територіальної громади №2023/007538135, виданого 19 вересня 2023 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 1976 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 1995 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Ананьївського району Одеської області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.28). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради 23 серпня 2023 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.29). Також судом було задоволено клопотання позивача від 10 березня 2025 року про приєднання доказів та до матеріалів справи було приєднано лист Міністерства юстиції України №4/12.1.1/32-24 від 01 січня 2024 року, зі змісту якого вбачається, що за інформацією МЗС України 24 лютого 2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною і Російською Федерацією. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється. Комунікація МЗС з білоруською стороною здійснюється через Посольство України в Республіці Білорусь (а.с.40-42). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином встановлено, що в даній справі спадкування здійснюється за законом. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , нею пропущений з поважних причини, оскільки її чоловік помер в період коли почалася збройна агресія РФ проти України та вона на той час перебувала за межами території України, а саме, на території РФ у своєї дочки, а у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України припинили свою роботу посольства та консульства України на території РФ, у позивача була відсутня можливість оформити заяву про прийняття спадщини та надіслати її до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а також повернення позивача в України ускладнилось через припинення транспортного сполучення між Україною та РФ, у зв`язку з чим позивач вимушена була повертатися до України транзитом через Білорусь та Польщу, а тому на думку позивача в сукупності зазначене вище стало непереборними обставинами, за яких вона не мала можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України, відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до приватного нотаріуса Подільського нотаріального округу Одеської області щодо прийняття спадщини, пропустивши визначений законом строк для звернення за спадщиною. З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів, судом під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є поважними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено та доведено наявність непереборних обставин, з яких позивач була позбавлена можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та такими непереборними обставинами є велика відстань між місцем постійного проживання позивача і місцем знаходження спадкового майна, смерть чоловіка позивача настала на час збройної агресії РФ проти України та позивач на той час період перебувала на території РФ, де було припинено роботу посольства та консульства України на території РФ, а тому у позивача була відсутня можливість оформити заяву про прийняття спадщини та надіслати її до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а також у зв`язку з припиненням транспортного сполучення з РФ у позивача була відсутня можливість в межах визначеного законом строку для прийняття спадщини повернутися до України та звернутися до нотаріальної контори. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~справі,\~оцінивши надані\~в силу\~положень статті\~81\~ЦПК України\~докази в\~їх сукупності,\~зважаючи на\~те,\~що [PERSON] \~є спадкоємцем\~за законом,\~має намір\~прийняти спадщину,\~зазначила причини\~пропуску строку,\~встановленого законом\~для прийняття\~спадщини,\~які визнані\~судом поважними,\~спадщина на\~даний час\~ніким зі\~спадкоємців не\~прийнята та\~з заявою\~про прийняття\~спадщини ніхто\~окрім позивача\~не звертався,\~беручи до\~уваги той\~факт,\~що позивач\~позбавлена в\~позасудовому порядку\~реалізувати своє\~право на\~спадщину,\~суд приходить\~до висновку,\~що заявлені\~вимоги позивача\~підлягають задоволенню.

Outcome: approved