Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

АТ "Райффайзен Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.01.2024 року у розмірі 264114,83 грн. та судові витрати у розмірі 3961,72 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 18.01.2024 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та відповідачем було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" №014-RO-82-251373580, згідно з яким Банк видав відповідачу кредит у розмірі 253586,58 грн. до 06.01.2030 року під 29,90% річних, а відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. Згідно умов договору, відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти. Відповідач сплачує проценти за кредит щомісяця у складі ануїтетного платежу, визначеного графіком, згідно з процентною ставкою, встановленою у заяві. Відповідач зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, - наступного за місяцем надання кредиту у визначену заявою та графіком дату. Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу грошові кошти. Відповідач в свою чергу не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, взяті на себе договірні зобов`язання не виконує, не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості та відсотків за кредитом згідно графіку погашення кредиту. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору на його адресу було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань, однак у визначені у вимозі строки вимога не виконана. Станом на 14.03.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 264114,83 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 239063,00 гривень; заборгованість за відсотками 25051,83 гривень. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 12.05.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачці строк для подання відзиву. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвала про відкриття провадження у справі, надсилалася відповідачу на адресу його реєстрації, однак повернулася на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, з урахуванням правової позиції висловленої у постанові Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.12.2023 року у справі №591/4832/22, суд вважає за можливе проводити розгляд справи. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Таким чином, у визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 18.01.2024 року відповідач став клієнтом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" підписавши (акцептувавши) власноручно Публічну пропозицію/Угоду №014-RO-82-251373580 та прийнявши умови публічної пропозиції Банку про надання послуг з відкриття та обслуговування банківських рахунків, розміщення вкладів, надання кредитів та інших послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк", що також оприлюднені на Сайті Банку. 18.01.2024 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та відповідачем за допомогою електронного підпису було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" №014-RO-82-251373580, згідно з яким позивач видав відповідачу кредит у розмірі 251000,00 грн. строком 72 місяці із встановленням 29,90 % річної процентної ставки. Aкціонерне товариство "Райффайзен Банк" свої зобов`язання за Заявою-Договором №014-RO-82-251373580 виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] від 11.03.2025 (а с.20-23). Відповідач зобов`язався щомісячно після укладання цього Договору здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом рівними платежами в розмірі та строки, зазначені в додатку 1 до Договору №014-RO-82-251373580. З долучених до матеріалів справи виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідач вчиняв операції, кредитними коштами користувався, однак всупереч договірним зобов`язанням, не здійснював щомісячне погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками не повертав, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 14.03.2025 року за розрахунком позивача становить 264114,83 грн., з яких: 239063,00 грн.- заборгованості за кредитом, 25051,83 грн. заборгованість за процентами (а.с.5). Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості судом перевірена, на час розгляду справи відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідач також не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови Заяви-Договору, її форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.1,2 ст.1056 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч.1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи слідує, що прийнятті на себе зобов`язання за укладеною Заявою-Договором позивач виконав своєчасно і у повному обсязі надав можливість відповідачу розпоряджатися, у встановленому в договорі розмірі, кредитними коштами. Відповідач кредитними коштами скористався, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту та процентів за користування кредитом, не здійснював щомісячного ануїтетними платежами, погашення кредитної заборгованості та відсотків за кредитом. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не подав. Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов договору, в результаті чого заборгованість не була погашена останнім добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за договором є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 264114,83 грн. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 3961,72 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: approved