Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. І.Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі до 22.10.2024 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося. Рішенням Березнівського районного суду від 19.09.2024 року шлюб розірвано, визначено місце проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Дане рішення суду набрало законної сили. Ще до винесення судом вищевказаного рішення діти проживали з позивачем близько двох років. На даний час діти також проживають з батьком та перебувають на повному його утриманні, позивач самостійно виховує синів. Відповідачка, матір дітей, разом з ними не проживає, жодної участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Ще задовго до розірвання шлюбу відповідачка перестала цікавитися дітьми. Відповідачка жодного разу не телефонувала дітям, не цікавилася їх життям та ніяким чином не допомагала. Позивач постійно проживає з дітьми у будинку своїх батьків. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Матір дітей проживає в іншому місці та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Також діти проявляють бажання у розвитку своїх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвитку власних обдарувань. Для розвитку дітей позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Разом з тим, відповідачка ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Березне Рівненської області, сина [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Тишиця Березнівського району Рівненської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що до останнього часу відповідач нічого не допомогала дітям, лише три місяці тому перерахувала кошти. Взимку 2022 року відповідач поїхала на заробітки в Республіку Польща, та повернулась через рік, зустрілась з дітьми і через кілька днів повернулась в Польщу. Діти сумують за матір`ю. Три останні місяці сплачує аліменти в розмірі 4000 грн. З дітьми не спілкується, хоча приїжджає в Україну. У зв`язку із наведеними обставинами, позов просить задовольнити. Представник позивача - адвокат Оніщук М.А. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, позов просить задовольнити. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час і дату судового засідання повідомлялась належним чином. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] була належним чинним повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилась в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відзиву не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ.Стислий виклад позиції органу опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області. Представник третьої особи органу опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Лесюк Р.Р. у судовому засіданні підтримав Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 02.04.2025 року за №141. Вважає, що необхідно надати відповідачу [PERSON] можливість змінити ставлення до дітей. IV.Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 28.02.2025 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 14.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. V.Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2016 року, батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.08.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2018 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 10.08.2018 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19.09.2024 року за №555/993/24, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 10.08.2018 року у виконавчому комітеті Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, актовий запис №7 розірвано. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Із довідки Тишицького ліцею Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 05.02.2025 року за №02-22/03 вбачається що, мама учнів [PERSON] , [INFO] учня 1 класу, [PERSON] , [INFO] учня 3 класу, [PERSON] , контакт із ліцеєм не підтримувала протягом усього навчання учнів в ліцеї, а саме з 2023 року і по даний час, успішністю учнів не цікавилася, з вчителями не спілкувалася, батьківські збори не відвідувала. Дітей до ліцею приводив і забирав тато, на батьківські збори приходив також тільки тато. Довідку видано на підставі інформації класних керівників початкових класів [PERSON] та [PERSON] про участь мами цих учнів у шкільному житті дітей. Із рішення виконавчого комітету Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 02.04.2025 року №141 вбачається, що виконавчий комітет міської ради вирішив затвердити висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Згідно Висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] вбачається наступне. [PERSON] та [PERSON] проживали у шлюбі з серпня 2018 року. До шлюбу в них народилися діти: [PERSON] (зараз 8 років), [PERSON] (зараз 6 років). Проте сімейне життя не склалося. 19.09.2024 шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області, визначено місце проживання дітей з батьком. 20.03.2025 службою у справах дітей Березнівської міської ради обстежено умови проживання [PERSON] , Березнівським міським центром соціальних служб проведено оцінку потреб названої вище сім`ї/дітей. З`ясовано, що батько, [PERSON] , спільно з малолітніми дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . Помешкання старої забудови, електрифіковане, газ підведено до плити, наявне пічне опалення. Ванна кімната відсутня, туалет на дворі. На господарстві утримують курей. [PERSON] - офіційно не працює, виконує оплачувані роботи в приватного підприємця у с.Вітковичі Рівненського району Рівненської області. [PERSON] створив умови для проживання, виховання та розвитку синів [PERSON] та [PERSON] . Діти мають окремі спальні місця, одяг та взуття відповідно до потреби та сезонів, іграшки. Забезпечується повноцінне харчування дітей, медичний догляд та лікування. У сім`ї панує позитивна атмосфера. Зі слів батька, матір дітей, [PERSON] , з листопада 2022 року перебуває на заробітках у Республіці Польща. У перші місяці перебування за кордоном матір перерахувала 5 000 грн. на утримання дітей, прислала новий одяг, ролики. Далі фінансово дітей не підтримувала - лише періодично надсилала малолітнім посилки з солодощами. [PERSON] стверджує, що матір не цікавиться життям дітей, їхнім фізичним, розумовим розвитком та здоров`ям; у телефонному режимі не спілкується з синами. Востаннє [PERSON] бачилася з малолітніми дітьми у жовтні 2024 року після приїзду в Україну. Малолітній [PERSON] стверджує, що мама [PERSON] йому не потрібна, хоче нову маму. До мами не тягнеться, ображений на неї за те, що вона їх покину, рідко з ними спілкується та не приїжджає. Його менший брат [PERSON] завчено повторює слова старшого брата, хоча проговорився, що за мамою сумує. 03.06.2024 під час розмови по відеозв`язку працівників служби у справа:-, дітей Березнівської міської ради з [PERSON] вона повідомила, що за час перебування за кордоном перерахувала на утримання своїх дітей 9985 грн., надіслала посилку з новим одягом для синів, купила дітям мобільні телефони. Зараз періодично надсилає дітям солодощі. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на винних осіб. які свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. Так, [PERSON] протягом усього навчання своїх дітей у Тишицькому ліцеї Березнівської міської ради (з 2023 року і донині) успішністю своїх синів не цікавиться, з класними керівниками не комунікує. Такий стан справ є неприпустимим і на цьому було наголошено матері під час спілкування з нею у режимі відеозв`язку працівниками служби у справах дітей Березнівської міської ради у березні 2025 року. Водночас, [PERSON] не самоусунулася повністю від виконання своїх батьківських обов`язків, бере участь в утриманні дітей. У І кварталі 2025 року [PERSON] перерахувала з-за кордону на утримання своїх синів 4000 грн. та надіслала їм посилку з новим одягом. Матір запевнила, що надалі буде підтримувати постійний зв`язок з дирекцією Тишицького ліцею Березнівської міської ради та сімейним лікарем своїх дітей і надсилати щомісяця синам кошти на їх утримання. [PERSON] заперечує проти позбавлення : батьківських прав. З огляду на викладене, орган опіки та піклування Березнівської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . V.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно ст.164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищенаведеного суд вказує на те, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, після розлучення сторін, як встановлено судом, відповідач бере участь в утриманні дітей. У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи матері, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. VІ. Висновок суду. Таким чином, стороною позивача не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей, оскільки позивач не довів, та не надав суду доказів, в чому саме полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення матері по відношенню до дітей батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому вважає за необхідне повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed