Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий Центр», кредитодавець, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позову вказано, що між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] 17.10.2024 р. укладено кредитний договір (оферти) № 17.10.2024-100001030. Відповідачем 17.10.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 9000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 17.10.2024-100001030 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного Банку. Під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Згідно п. 3.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача: 4790-72ХХ-ХХХХ-9267. Згідно п. 4.3. договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Відповідно до договору від 17.10.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 9000,00 грн. строком на 140 днів, [PERSON] 17.10.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 9000,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 14.05.2025 р. утворилась заборгованість у розмірі 25359,53 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9000,00 грн., по процентам в розмірі 11340 грн., комісії 1059,53 грн., неустойки 3960 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 2\~540,47 грн. від 05.11.2024 р., при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 17.10.2024-100001030 від 17.10.2024 року у розмірі 25359,53 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно зазначеного у позові клопотання просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило, відзиву не надано. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням письмової згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 17.10.2024 [PERSON] звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим прийняв пропозицію позивача укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п.1.13. договору підписання споживачем даної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту. Пунктом 2.3. Договору встановлена технологія (порядок) його укладення, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, зокрема: Кредитодавець розміщує на власному вебсайті пропозицію укласти електронний договір (оферту). Позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір. У випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець у особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником. Також для підписання позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаній пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку. Примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор Е318, для підписання кредитного договору № 17.10.2024-100001030 від 17.10.2024. Згідно п. 3.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії. Згідно п. 3.3. договору дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною договору. Згідно Заявки кредитного договору № 17.10.2024-100001030 (кредитної лінії) позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 17.10.2024, сума кредиту 9000,00 грн., строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 05.03.2025, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі «процентна ставка»), розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність плата за надання кредиту) 20% від суми кредиту та дорівнює 1800 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Неустойка: 90 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4790-72ХХ-ХХХХ-9267. Зазначені обставини підтверджуються паперовою копією кредитного договору № 17.10.2024-100001030 від 17.10.2024, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Е318. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало та здійснило перерахунок коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №41-0905 від 09.05.2025. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 14.05.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № 17.10.2024-100001030 від 17.10.2024 р. складає: - 9 000,00 грн. основний борг; - 11 340,00 грн. проценти; - 1 059,53 грн. комісія; - 3 960,00 грн. неустойка; - разом 25 359,53 грн., що підтверджується копією довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 17.10.2024-100001030 від 17.10.2024 р., позичальник [PERSON] . Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору та погодження всіх його істотних умов відповідно до вимог ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», а також факту надання кредиту. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» підлягають частковому задоволенню в сумі 21 399,53 грн., оскільки вимога про стягнення неустойки не підлягає задоволенню на підставі положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Так, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 14 березня 2022 року № 7168, Указом Президента України від 19 квітня 2022 оку № 7300, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX та подальшими і є продовженим до цього часу. Відповідно, підстави для стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору відсутні, оскільки діє пряма заборона закону на їх нарахування. Таким чином, стягненню підлягає тіло кредиту - 9000,00 грн. та відсотки обчислені відповідно до умов договору 11 340,00 грн., а також комісія 1\~059,53 грн., всього 21 399,53 грн. В стягненні неустойки суд відмовляє. Тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2044 грн. (пропорційно до суми задоволених позовних вимог 84,38%). На підставі викладеного та

Outcome: partial