Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

26.02.2024 до суду звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Абрамович О.В. із зазначеним позовом та остаточно уточнивши позовні вимоги просить стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь [PERSON] : заборгованість за договором оренди землі №64/17 від 21.03.2017 та за договором оренди землі №110/17 від 10.05.2017 в розмірі 14740,13 грн, обраховану без вирахування податків та інших обов`язкових платежів; 4190,88 грн пені; 6510,88 грн - інфляційних збитків та 1544,50 грн 3% річних, а також всі понесені ним судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,7876 га, кадастровий номер 5920388700:01:001:0759, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади (колишньої Хухрянської сільської ради) Охтирського району Сумської області. 21.03.2017 [PERSON] уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі №64/17 строком на 10 років, відповідно до якого передав цю земельну ділянку у строкове платне користування. У договорі №64/17 сторонами визначено орендну плату в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8302,54 грн, обчислення якої здійснюється з урахуванням індексації. 19.07.2017 [PERSON] уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» додатковий договір про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №64/17 від 21.03.2017, в якому сторони погодили зміну розміру орендної плати з 8% на 10%. 29.03.2018 між [PERSON] , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було укладено трьохсторонню додаткову угоду №1 до Договору №64/17, відповідно до якої новий орендар ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» прийняв на себе всі права та обов`язки від ПрАТ «Райз-Максимко», а також сторони вирішили внести зміни/доповнення, зокрема про те, що з 2017 року орендна плата складає 10378,18 грн, що становить 10% нормативної грошової оцінки. 28.08.2023 між ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та [PERSON] укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни до договору шляхом викладення його в новій редакції, зокрема сторони домовилися, що договір укладено на 13 років до 2030 року, а також збільшили розмір орендної плати, визнавши її в розмірі 18680,72 грн за один повний рік, що становить 18% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3032 га, кадастровий номер 5920388700:01:001:2294, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади (колишньої Хухрянської сільської ради) Охтирського району Сумської області. 10.05.2017 [PERSON] уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі №110/17 строком на 10 років, відповідно до якого передав зазначену земельну ділянку у строкове платне користування. У договорі №110/17 сторонами визначено орендну плату в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 706,66 грн, обчислення якої здійснюється з урахуванням індексації. 19.07.2017 [PERSON] уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» додатковий договір про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №110/17 від 10.05.2017, в якому сторони вирішили змінити розмір орендної плати з 8% на 10%. 29.03.2018 між [PERSON] , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було укладено трьохсторонню додаткову угоду №1 до Договору №110/17, відповідно до якої новий орендар ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки від ПрАТ «Райз-Максимко», а також сторони вирішили внести зміни/доповнення, зокрема про те, що з 2017 року орендна плата складає 883,32 грн, що становить 10% нормативної грошової оцінки. 28.08.2023 між ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та [PERSON] укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни до договору шляхом викладення його в новій редакції, зокрема сторони домовилися, що договір укладено на 13 років до 2030 року, а також збільшили розмір орендної плати, визнавши її в розмірі 1589,98 грн за один повний рік, що становить 18% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач посилається на те, що незважаючи на погоджені сторонами умови договорів оренди земельних ділянок, відповідач не проводив обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації, що призвело до виникнення заборгованості з орендної плати. 28.02.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи. 18.03.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилається на те, що розмір орендної плати та її індексація визначаються за домовленістю сторін. Порядок індексації орендної плати законом не передбачений. Цей механізм сторони повинні передбачати в договорі оренди земельної ділянки (як індекс застосовувати, з якого періоду і т.д.). Однак в договорах оренди земельних ділянок така інформація відсутня. На даний момент сторони не укладали додаткових угод, в яких чітко було б прописано процедуру індексації орендної плати. Складність також полягає в тому, що індекс інфляції публікується за попередні періоди (щомісяця та за календарний рік), тому на час виплати орендної плати точний індекс інфляції за поточний рік ще не відомий. Надані позивачем розрахунки зроблені некоректно, а тому прохав суд їх не брати до уваги. Також 18.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про відмову у стягненні судових витрат на правничу допомогу, зважаючи на необґрунтованість їх розміру та невідповідність критеріям розумності. Також відповідач прохав застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог позивача. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2024 задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі судову економічну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Постановою Сумського апеляційного суду від 13.03.2025 апеляційну скаргу ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» залишено без задоволення, ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2024 про призначення судової економічної експертизи залишено без змін. 08.08.2024 до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку №480 від 30.07.2024. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.03.2025 поновлено провадження у справі. 08.04.2025\~представником позивача\~подано заяву\~про залишення\~без розгляду\~позовних вимог\~в частині\~розірвання договорів\~оренди землі\~та збільшення\~позовних вимог,\~доповнивши їх\~вимогами про\~стягнення з\~відповідача 4190,88\~грн.\~пені,\~що передбачена\~умовами договорів,\~а також\~у відповідності\~до ст.\~625\~ЦК України\~6510,88\~грн.\~інфляційних збитків\~та 3%\~річних,\~що складає\~1544,50\~грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2025 задоволено заяву представника позивача, позов в частині розірвання договорів оренди землі № 64/17 від 21.03.2017 та № 110/17 від 10.05.2017 між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» залишено без розгляду. 15.04.2025 від представника відповідача надійшла заява, в якій сторона відповідача заперечує проти прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог, а також зазначає, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат, наведений представником позивача, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, при цьому зауважив, що доповнюючи первісний позов новими вимогами помилково зазначив про збільшення позовних вимог, оскільки у даному випадку має місце саме зміна предмету позову, тому прохав прийняти його заяву про зміну предмету позову. Представниця відповідача у судовому засідання висловила заперечення проти позовних вимог, з наведених у відзиві підстав. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-СМ №010476 від 28.12.2001 [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 5920388700:01:001:0759, площею 3,7876 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади (колишньої Хухрянської сільської ради) Охтирського району Сумської області (а.с. 7). 21.03.2017 [PERSON] уклав договір оренди землі №64/17 з Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920388700:01:001:0759, площею 3,7876 га, (далі Договір №64/17) строком на 10 років (а.с. 9-10). 21.03.2017 Договір №64/17 був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 19635803, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.03.2017 №83417705 (а.с. 12). Пунктом 9 Договору №64/17 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 8% нормативної грошової оцінки, що складає 8302,54 грн. Пунктом 10 Договору №64/17 передбачено обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації. Відповідно до п. 11 Договору №64/17 орендна плата вноситься у такі строки: 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня. Пунктом 14 договору №64/17 передбачено сплату пені у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором. 19.07.2017 між Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» та [PERSON] укладено додатковий договір про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №64/17 від 21.03.2017, відповідно до якого: у п. 9 договору оренди землі щодо розміру орендної плати цифри та слова «розмірі 8%» замінити на цифри та слова «розмірі 10%». Даний додатковий договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації і є невід`ємною складовою частиною вищевказаного договору оренди землі. Відповідно до додаткового договору та нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена в Договорі п. 5 і становить 103781,78 грн, орендна плата становить 10378,18 грн (а.с. 13). 29.03.2018 між [PERSON] (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі №64/17, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 103781,78 грн, з 2017 року орендна плата складає 10378,18 грн (а.с. 14). 28.08.2023 між ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та [PERSON] укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни до договору шляхом викладення його в новій редакції, зокрема сторони домовилися, що договір укладено на 13 років до 2030 року, а також збільшили розмір орендної плати, визнавши її в розмірі 18680,72 грн за один повний рік, що становить 18% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, змінено розмір пені у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, яка складає 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 15-16). Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №178329 від 22.02.2007 [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 5920388700:01:001:2294, площею 0,3032 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади (колишньої Хухрянської сільської ради), Охтирського району, Сумської області (а.с. 18). 10.05.2017 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» укладено договір оренди землі №110/17 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5920388700:01:001:2294, площею 0,3032 га, (далі Договір №110/17) строком на 10 років (а.с. 19-20). 22.06.2017 Договір №110/17 був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 21126017, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.06.2017 №90796795 (а.с. 22). Пунктом 9 Договору №110/17 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 8% нормативної грошової оцінки, що складає 706,66 грн. Пунктом 10 Договору №110/17 передбачено обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації. Відповідно до п. 11 Договору №110/17 орендна плата вноситься 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня. Пунктом 14 договору №110/17 передбачено сплату пені у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором. 19.07.2017 Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» та [PERSON] уклали додатковий договір про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №110/17 від 10.05.2017, в якому вирішили: у п. 9 договору оренди землі щодо розміру орендної плати цифри та слова «розмірі 8%» замінити на цифри та слова «розмірі 10%». Даний додатковий договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації і є невід`ємною складовою частиною вищевказаного договору оренди землі. Відповідно до додаткового договору та нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена в Договорі п. 5 і становить 8833,24 грн, орендна плата становить 883,32 грн (а.с. 23). 29.03.2018 між [PERSON] (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі №110/17, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8833,24 грн, з 2017 року орендна плата складає 883,32 грн (а.с. 24). 28.08.2023 між ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та [PERSON] укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни до договору шляхом викладення його в новій редакції, зокрема сторони домовилися, що договір укладено на 13 років до 2030 року, а також збільшили розмір орендної плати, визнавши її в розмірі 1589,98 грн за один повний рік, що становить 18% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, змінено розмір пені у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, яка складає 0,01%\~несплаченої суми\~за кожен\~день прострочення (а.с. 25-26). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 07.02.2024 вбачається, що ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було нараховано та виплачено [PERSON] орендну плату без вирахування податків та інших обов`язкових платежів: у 2018 році 4801,87 грн (3 квартал) + 6459,69 грн (4 квартал), у 2019 році 12387,61 грн (4 квартал), у 2020 році 5578,73 грн (3 квартал) + 6808,94 грн (4 квартал), у 2021 році 12387,67 грн (серпень), у 2022 році 12387,67 грн (грудень), у 2023 році 20270,72 грн (вересень) (а.с. 28-29). Позивач у своїх доводах посилається на те, що орендар хоча і сплачував орендну плату, але не в повному розмірі, оскільки не сплачував індексацію, яка передбачена договорами і є складовою орендної плати. Тому орендодавець був змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду. Частиною першою статті 2\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Частинами 1-3 статті 762\~ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. За змістом ст.ст. 21, 22, 23\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Аналіз ч. 3 ст.\~762\~ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» (індексується лише орендна плата). За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць. При цьому, базовим місяцем вважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі №925/457/23. Зі змісту укладених між сторонами договорів оренди землі №64/17 від 21.03.2017 та №110/17 від 10.05.2017 та додаткових угод до цих договорів слідує, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Земельна ділянка з кадастровим номером 5920388700:01:001:0759 була передана позивачем в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» за договором від 21.03.2017, а земельна ділянка з кадастровим номером 5920388700:01:001:2294 - за договором від 10.05.2017, строк сплати орендної плати за якими не пізніше 01 грудня. Додатковими договорами від 19.07.2017 змінено розмір орендної плати з 8% до 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, додатковими угодами №1 від 29.03.2018 змінено орендаря з ПрАТ «Райз-Максимко» на ТОВ «Райз Північ». Зважаючи на викладене, базовим місяцем початку обрахунку індексації орендної плати є серпень 2017 року (наступний місяць після внесення змін до договорів оренди землі 19.07.2017 щодо розміру орендної плати). Так сума орендної плати з урахуванням індексації розраховується за формулою: [Сума орендної плати з урахуванням індексації] = [Орендна плата] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100%, де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Відповідні індекси споживчих цін розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Суд погоджується з розрахунком орендної плати з урахуванням індексації, наведеним позивачем, так як він відповідає розрахунку, наведеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 лютого 2025 року у справі №925/457/23. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобов`язань за укладеними договорами оренди землі №64/17 від 21.03.2017 та №110/17 від 10.05.2017, оскільки виплата орендної плати за 2018-2022 роки позивачу проведена не у повному обсязі. Так розмір недоплаченої орендної плати за 2018 рік становить 1730,22 грн, за 2019 рік 1130,76 грн, за 2020 рік 1805,58 грн, за 2021 рік 2692,46 грн, за 2022 рік 7381,11 грн. Загальний розмір недоплаченої орендної плати становить 14740,13 грн, що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Відсутність у договорі оренди землі узгодженого сторонами порядку обрахування орендної плати з урахуванням індексу інфляції не звільняє відповідача, як зобов`язану сторону договору, від виконання взятих на себе зобов`язань за цими договорами. При цьому у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту укладених між сторонами договорів оренди землі №64/17 від 21.03.2017 та №110/17 від 10.05.2017, а також додаткових угод до цих договорів слідує, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення, а в редакції договору від 28.08.2023 у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. У зв`язку з невиплатою орендної плати у повному розмірі за вказані роки на підставі пункту 14 договорів оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: сума боргу х розрахункова ставка пені (%) /100% х кількість днів прострочення зобов`язання, а також до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так розмір 3% річних від простроченої заборгованості обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Розмір інфляційних витрат обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Суд погоджується з розрахунками пені, 3% річних та інфляційних витрат, наведеними позивачем, так як вони проведені відповідно до вищенаведених формул, та за період з 01.12.2018 по 14.04.2025 становлять: пеня 4190,88 грн, інфляційні витрати 6510,88 грн, 3% річних - 1544,50 грн. . Разом з цим, стороною відповідача було заявлено про застосування судом строків позовної давності до позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Стаття 258 ЦК України, яка регламентує спеціальну позовну давність, визначає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1). Згідно з вимогами ст.\~260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Положеннями ч. 1 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вперше орендну плату від відповідача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» позивач отримав у 3 кварталі 2018 року, тому з того часу мав довідатися про порушення свого права в частині недоплати індексації за 2018 рік. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291, від 29.04.2020 №313 та від 04.05.2020 №332 постановлено (поміж-іншим), установити з 12.03.2020 по 22.05.2020 на усій території України карантин. 02.04.2020 Президент України підписав Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Закон опубліковано і він набрав законної сили. Відповідно до п. 11 Закону під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003р., №№ 40-44, ст. 356) доповнено пунктами 12-14 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Пізніше, 15.03.2022 Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності з 17.03.2022. Вказаним законом було доповнено розділ «Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Цивільного кодексу\~України пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Оскільки строк позовної давності заявлених позовних вимог щодо стягнення невиплаченої індексації, 3% річних та інфляційних витрат до набрання чинності вказаних законів не сплив, тому в задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності в цій частині слід відмовити. При цьому позивач просить стягнути пеню за період з 01.12.2018 по 14.04.2025, до якої цивільним законодавством встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовом 26.02.2024, з урахуванням зазначених норм права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за період з 01.12.2018 по 11.03.2019 включно заявлені з пропуском однорічного строку позовної давності. Таким чином, стягненню підлягає пеня за період з 12.03.2019 по 14.04.2025 у розмірі 4132,63 грн. При цьому, суд не бере до уваги доводи представниці відповідача, що при нарахуванні пені слід враховувати положення ч. 6 ст. 232 ГК України, зважаючи на те, що Господарський кодекс України не регулює дані правовідносини. З приводу поданої представником позивача заяви про зміну предмету позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так \~особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У\~статті 49 ЦПК України\~унормовані процесуальні права та обов`язки сторін. Відповідно до частин другої та третьої\~статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц зазначає, що в разі надходження до суду такої заяви суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема,\~статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви. Представник позивача у заяві, поданій 08.04.2025 до початку розгляду справи по суті, пред`явив до відповідача нові вимоги, а саме щодо стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних, тобто змінив спосіб захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, що у розумінні чинних положень цивільного процесуального законодавства є зміною предмету позову. Про що представник позивача і зазначив у судовому засіданні. З огляду на викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволенні позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та заважаючи на часткове задоволення позовних вимог (99,8%), з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. Так згідно зі ст.\~59\~Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За приписами ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення За приписами ст.\~19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. В ст. 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, а має оцінювати судові витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також, чи були вони розумними. Згідно з вимогами ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата\~Верховного Суду\~вже вказувала\~на те,\~що при\~визначенні суми\~відшкодування суд\~має виходити\~з критерію\~реальності адвокатських\~витрат (встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи та\~фінансового стану\~обох сторін\~(додаткова\~постанова Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~19.02.2020\~року у\~справі №755/9215/15-ц,\~провадження №\~14-382цс19\~та постанова\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 12.05.2020\~року у\~справі№904/4507/18, провадження № 12-171гс19). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного Цивільного суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.\~41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод , застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги №36 від 07.02.2024, за умовами якого Клієнт сплачує Адвокату гонорар готівковими коштами у розмірі, визначеному за погодженням сторін з урахуванням витрат часу на підготовку, складання процесуальних документів, участь в судовому розгляді справи, в розмірі, що визначається і підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), або платіжним дорученням, які є невід`ємними додатками до договору; додаткову угоду до договору №36 від 07.02.2024, згідно з якою орієнтовний розмір гонорару адвоката становить 25000,00 грн. із розрахунку 100% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за 1 год. роботи адвоката (розмір прожиткового мінімуму береться на дату складання акту виконаних робіт), а також 2000,00 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні при розгляді даної справи (незалежно від того чи це підготовче засідання, чи розгляд справи по суті); акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 07.03.2024 за договором №36 про надання правової (правничої) допомоги від 07.02.2024, відповідно до якого адвокатом Абрамовичем О.В. при наданні правничої допомоги витрачено 3 год., вартість роботи адвоката за витрачений час становить 9084,00 грн, узгоджена вартість наданої правничої допомоги складає 9084,00 грн; квитанцію №36 від 07.03.2024 про оплату [PERSON] адвокату Абрамовичу О.В. за надання правової допомоги гонорару в розмірі 9084,00 грн.+2000,00 грн. за судове засідання; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.06.2025 за договором №36 про надання правової (правничої) допомоги від 07.02.2024, відповідно до якого адвокатом Абрамовичем О.В. при наданні правничої допомоги витрачено 3 год., вартість роботи адвоката за витрачений час становить 9084,00 грн, узгоджена вартість наданої правничої допомоги складає 12084,00 грн.(9084,00+3000,00 грн. за три судових засідання); квитанцію №36/1 від 16.06.2025 про оплату [PERSON] адвокату Абрамовичу О.В. за надання правової допомоги гонорару в розмірі\~12084,00\~грн. При вирішенні питання про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд, враховуючи характер спірних правовідносин, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог позивача, дійшов висновку про стягнення з відповідача 16000,00 грн, що є співмірним із предметом спору та складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників. Крім того, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн та одну вимогу майнового характеру у розмірі 1211,20 грн, а всього 3633,60 грн (а.с. 5). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної вимоги майнового характеру. Позовні вимоги немайнового характеру ухвалою суду від 12.06.2025 за клопотанням представника позивача були залишені без розгляду. Судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн відшкодуванню та поверненню не підлягає, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, відповідач має відшкодувати на користь позивача 17176,78 ((16000,00 грн (витрати на правничу допомогу) + 1211,20 грн (судовий збір за вимогу майнового характеру)) х 99,8%).

Outcome: partial