Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

у квітні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.09.2020 року в розмірі 84 162,70 грн, що складається із: 75 333,77 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 828,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.09.2020 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив на наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 75 000,00 грн; 2) тип кредитної карти: Карта «Універсальна Gold»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; 4) процентна ставка, відсотків річних: 40,8%; 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок для якого відкрито кредитну картку до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: -5% від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн, щомісячного, або 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін в процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 10/23, тип «Універсальна Gold». Згодом відповідач додатково отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 08/26, тип «Універсальна Gold» та кредитну картку № [NUMBER] , строк дії -12/27, тип «Універсальна Gold». Відповідач користувалася кредитним лімітом, частково повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 05.03.2025 року має заборгованість у розмірі 84 162,70 грн, яка складається із: 75 333,77 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8 828,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 11.04.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 186). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.09.2020 року, згідно якої відповідачу надано кредит у виді відновлювальної кредитної лінії до 75 000,00 грн строком на 12 місяців з пролонгацією, з умовою сплати відсотків за користування коштами в розмірі: 40,8% річних для карт Універсальна GOLD (п.п. 1.2.-1.4. Договору). Також сторони погодили розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору від 25.09.2020 року). Отже, зі змісту вищевказаного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання нею даного договору. Для користування кредитними коштами відповідачу видано кредитні картки: № [NUMBER] , строк дії 10/23, тип «Універсальна Gold»; № [NUMBER] , строк дії 08/26, тип «Універсальна Gold» та № [NUMBER] , строк дії - 12/27, тип «Універсальна Gold». Із виписки про рух коштів по картковому рахунку, вбачається, що відповідач, починаючи з 01.10.2020 року по 05.03.2025 року, користувалася кредитними коштами, зокрема: знімала готівку, оплачувала покупки та житлово-комунальні послуги, переказувала кошти на інші рахунки, поповнювала картковий рахунок і рахунок мобільного телефону. Отже, факт отримання та використання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку. Також судом з`ясовано, що відповідач належним чином умов договору не виконувала та на погашення кредитних коштів оплату проводила частково та з порушенням термінів. Позивачем надано розрахунок, за яким заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом 05.03.2025 року становить 84 162,70 грн, яка складається із: 75 333,77 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8 828,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Враховуючи, що сторони обумовили в письмовому виді ціну договору у виді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості в заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та підтверджували виконання боржником кредитного зобов`язання. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved