Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром маркет» в інтересах якого діє адвокат Гедзь О.В. через систему «Електронний суд» звернулася 16.04.2025 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 75217912 від 25.06.2021 в розмірі 27148,76 грн, з яких: 8500,00 грн тіло кредиту; 18648,76 грн сума заборгованості за відсотками, а також стягнути понесені судові витрати, з яких 2422,40 грн судового збору та 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75217912 шляхом обміну електронним повідомленням, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8500 грн строком на 30 дні зі сплатою відсотків 1,99 за день, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок [PERSON] 19.11.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу №1911, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №75217912 від 25.06.2021 року. Надалі, 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №75217912 від 25.06.2021 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 27148,76 грн, з яких: 8500,00 грн тіло кредиту; 18648,76 грн сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк не подала, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не скеровано. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 25.06.2021 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №75217912 (далі Кредитний договір) в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» /а.с.13 зворот-14/. Відповідно до п. 2.1-2.3 Кредитного договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 8500 грн строком на 30 днів на умовах сплати стандартної процентної ставки за кредитом 1,99% /а.с.13 зворот/. Вказаний договір підписаний відповідачем 25.06.2021 року о 13.59 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Vls802pukm /а.с.14, 26/. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 512 ЦК України\~визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої\~статті 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1\~ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Також судом встановлено, що 19.11.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу №1911, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги за договорами кредиту /а.с.30 зворот-34/. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №3 до Договору факторингу №1911 від 19.11.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №75217912 в розмірі 27148,76 грн. /а.с.38 зворот -39 зворот/. Надалі, 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передає (відступає) ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги за договорами кредиту /а.с.41-45/. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №75217912 в розмірі 27148,76 грн. /а.с.49-50/. Відповідно до ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржнику у період з 25.06.2021 року по 21.12.2024 року нараховано відсотки у сумі 27148,76 грн /а.с.9/. Водночас, під час розгляду даної справи суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору № 75217912 від 25.06.2021, такий укладено на строк 30 днів. За наведеного відповідач в межах строку кредитування повинна була повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 21.12.2024 (включно), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язана сплати відсотки у розмірі станом на 25.07.2021 в розмірі 5074,50 грн., тому з відповідача на користь позивача згідно із даним договором стягненню підлягає заборгованість у сумі 13574,50 грн, з яких 8500 грн основного боргу та 5074,50 грн заборгованості за відсотками, а отже позов слід задовольнити частково. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. З огляду на ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріалами справи підтверджується, що при поданні позову позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №579931075.1\~від 24.12.2024\~року (а. с. 60), а також понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката 3500 грн, на підтвердження чого представником позивача адвокатом Ґедзь О.В. надано ордер про надання професійної правничої (правової) допомоги, договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року /а.с.51 зворот - 58/. Водночас,\~враховуючи,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково,\~відповідно до\~вимог ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути судові\~витрати пропорційно\~до задоволених\~позовних вимог,\~а саме\~на суму\~2961,23 грн (із розрахунку 13574,50 грн х\~(2422,40 грн+3500грн) : 27148,76 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial