Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

15.05.2025 до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд 1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі; 2. Розірвати шлюб, укладений 07 вересня 2018 року між [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстровано Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1167; 3. Після розірвання шлюбу залишити позивачці [PERSON] прізвище набуте після реєстрації шлюбу - « [PERSON] »; 4. Судовий збір, який підлягає стягненню при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу та сплачений позивачем в сумі 968,96 грн, залишити за позивачем; 5. Розглянути справу у спрощеному позивному провадженні без виклику до суду сторін. Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07 вересня 2018 року. Шлюб було зареєстровано Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 1167 від 07.09.2018р Від даного шлюбу позивач та відповідач спільних дітей не мають. Майнових спорів також не мають. Позивач з відповідачем спільно проживали у шлюбі приблизно 3 з половиною роки та вели спільне господарство. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також перебуванням м. Харкова у зоні активних бойових дій, подружжям заради безпеки було прийнято рішення про виїзд у квітні 2022 році позивача до родичів у США, штат Вірджинія, місто Ферфакс. З того часу та по теперішній час подружжя проживає окремо один від одного та не ведуть спільне господарство впродовж 3 років. Позивач вважає, що у зв`язку з значним часом проживання окремо, сімейні відносини змінились у гірший бік, віддалились один від одного, змінились спільно характери, погляди на життя, втратили взаєморозуміння, що призводить до частих сварок. Неодноразові намагання примиритись результатів не дали, Позивач переконалась, що з чоловіком мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя та майбутнє, а також обов`язки й захоплення, що у сукупності виключає подальше спільне життя. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки вона не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з чоловіком, з яким не бажає сумісно проживати у подальшому. У зв`язку цим, позивач дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя. Окрім того, позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх відносин, а спроби примирення між ними не принесе жодних результатів, а тому це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Позивач наголошує, що вона фізично здорова та не потребує майнової допомоги від відповідача на її утримання після розірвання шлюбу. А також відповідач фізично здоровий і майнової допомоги з її боку після розірвання шлюбу не потребує. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 15.05.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 20.05.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 17.06.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. У позовній заяві викладено прохання про проведення розгляду без участі сторони позивача. 23.05.2025 відповідачем [PERSON] через електронний кабінет ЄСІТС подано клопотання про проведення розгляду без участі відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати (а.с.16). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 07 вересня 2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1167, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.09.2018 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4Н8А-ЕКК4-9К4Т-17НМ від 15.05.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 12). Разом із тим, позивач у своїй заяві просить судові витрати покласти на нього. Враховуючи позицію позивача в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved