Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

24.02.2025 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України. Заява обґрунтована тим, що 22.05.2024 року чоловік [PERSON] [PERSON] був призваний [INFO] на військову строкову службу та направлений до військової частини [NUMBER] на посаду механіка відділення технічного обслуговування взводу безпілотних наземних комплексів військової частини. 31.07.2024 року заявниці було повідомлено, що її чоловік [PERSON] 29.07.2024 року зник безвісти. Відповідно до матеріалів службового розслідування, [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Нью-Йорк, Бахмутського району, Донецької області, група військовослужбовців військової частини [NUMBER] , в складі якої був [PERSON] , потрапила під щільний артилерійський та мінометний обстріл силами противника, через що бойовій групі довелося відійти до більш безпечного місця, але солдат [PERSON] до них не вийшов, зв`язок з ним був втрачений. За даними аеророзвідки на дану позицію зайшов ворог, тому вказаний військовослужбовець вважається безвісті зниклим. З урахуванням висновків зроблених у витязі із акту спеціального розслідування по факту загибелі військовослужбовця, а також тієї обставини, що з моменту зникнення безвісті [PERSON] пройшло більше ніж пів року, заявниця вважає, що її чоловік загинув [INFO] під час виконання бойового завдання. Визнання [PERSON] померлим заявниці потрібно для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги. Ухвалою суду від 25.02.2025 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. 13.03.2025 року до суду від представника Міністерства оборони України Матвієнко Г.М. надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначила, що нормами чинного цивільного законодавства України визначено підстави для оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом. Так, частиною другою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Тобто, передумовами для оголошення особи померлою зв`язку з воєнними діями є закінчення воєнних дій. 11.12.2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/11021/22 надала висновки щодо застосування норм права, які регламентують дані правовідносини. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другом у частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309. Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати \~ \~ \~ \~ відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Ухвалою суду від 24.03.2025 року залучено до\~участі у\~справіу якості\~заінтересованої особи Військову частину [NUMBER] . Ухвалою суду від 02.06.2025 року зобов`язано уповноважену особу Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» надати на адресу суду інформацію чи є інформація щодо перебування військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , в полоні. В судовому засіданні представник заявниці\~ [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Додатково зазначив, що [PERSON] зв`язувалася по телефону з побратимами свого чоловіка [PERSON] , але залучити їх до участі у справі немає можливості, так як вони досі перебувають на військовій службі. З пояснень побратимів [PERSON] , вони потрапили на такий щільний артилерійський та мінометний обстріл, що шансів вижити у останнього не було. Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України Матвієнко Г.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. У судових засіданнях, які відбувалися 24.04.2025 року та 02.06.2025 року, [PERSON] зазначила, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, територія Торецької міської територіальної громади за винятком сел. Озарянівка, сел. Курдюмівка, сел. Шуми, з 24.02.2022 року по 06.08.2024 року була територією активних бойових дій, а також з 07.08.2024 року по теперішні час є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Тобто, фактично з 24.02.2022 року по теперішній на території м. Нью-Йорк відбуваються активні бойові дії, і з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, не можливо оголосити [PERSON] померлим. Крім того, заявником не надано відомостей про кримінальне провадження щодо розшуку [PERSON] , в матеріалах справи недостатньо доказів для оголошення останнього померлим, а тому, на її думку, заява не підлягає задоволенню. Представник заінтересованої\~особи \~Військової частини\~ [NUMBER] \~ [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. 02.06.2025 року у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що вони тоді були штурмовим підрозділом, а зараз є штурмовим батальйоном, тому завдання у них виключно штурмові. В липні 2024 року 2 групами бійців вони здійснювали активні наступальні дії в межах м. Нью-Йорк, після яких 12 військовослужбовців зникли безвісті. На сьогоднішній день жодного з указаних 12 військовослужбовців не було виявлено серед осіб, що перебувають у полоні, та не ідентифіковано серед загиблих. Повернулися з бойового завдання лише 2 військовослужбовця [PERSON] та [PERSON] , які надавали пояснення при службовому розсідуванні. На даний час проведення пошукових заходів на території м. Нью-Йорк є неможливим як з боку української сторони, так і з боку противника у зв`язку з локальними боєзіткненнями. Представник заінтересованої\~особи \~Комунарського відділу\~ДРАЦС ПМУМЮ\~(м.Одеса)\~Рудакова С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого (повторно) 01.08.2024 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 31.07.2024 року [PERSON] було повідомлено, що її чоловік [PERSON] зник безвісті 29.07.2024 року під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Нью-Йорк, Бахмутського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням №400 від 31.07.2024 року. Відповідно до\~витягу із\~акту службового\~розслідування,\~затвердженого командиром\~військової частини\~ [NUMBER] \~ [PERSON] 16.08.2024\~року, із пояснень старших навідників 2 мінометного взводу [NUMBER] мінометної батареї військової частини [NUMBER] встановлено, що 28.07.204 року за наказом командування для виконання штурмових дій в район населеного пункту Нью-Йорк, Бахмутського району, Донецької області, висунулася група військовослужбовців, до складу якої входив в тому числі [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Нью-Йорк, Бахмутського району, Донецької області, група військовослужбовців військової частини [NUMBER] , в складі якої був [PERSON] , потрапила під щільний артилерійський та мінометний обстріл силами противника, через що бойовій групі довелося відійти до більш безпечного місця, але солдат [PERSON] до них не вийшов, зв`язок з ним був втрачений. За даними аеророзвідки на дану позицію зайшов ворог, тому вказаний військовослужбовець вважається безвісті зниклим, амуніція втраченою. Пошукові заходи здійснити неможливо через те, що на місці події знаходиться ворог. За результатами проведення службового розслідування, що причиною зникнення безвісті 29.07.2024 року поблизу населеного пункту Нью-Йорк, Бахмутського району, Донецької області солдата [PERSON] є ведення бойових дій проти збройних сил держави-агресора російської федерації. Відповідно до відповіді військової частини [NUMBER] від 22.05.2025 року №8431, відомості щодо місцезнаходження військовослужбовця [PERSON] у військовій частині відсутні. Координацію роботи пошукових груп (гуманітарних місій), діяльність яких спрямована на пошук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, їх останків, розшук і фіксацію місць поховання таких осіб, проведення вилучення тіл (останків) померлих (загиблих) осіб та вивезення їх останків, здійснення пошукових дії в районах проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, та на тимчасово окупованих територіях України на період дії воєнного стану у відповідності до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.2023 року №975 здійснює Центральне управління цивільно-військового співробітництва Генерального штабу Збройних Сил, до діяльності якого представники військової частини [NUMBER] не залучаються. Згідно з відповіддю Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №08-14/21584 від 11.06.2025 року, відомості про перебування [PERSON] у полоні відсутні. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 року у справі № 177/11/20, від 07.11.2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26.04.2023 року у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). При зверненні із заявою про визнання [PERSON] померлим заявниця зазначала, вона має намір реалізувати своє право на отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій\~статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З витягу із акту службового розслідування та пояснень представника військової частини [PERSON] вбачається, що дійсно [PERSON] зник безвісти під час бойового завдання в зоні проведення активних бойових дій за обставин, що надають підстави припускати його смерть під час обстрілу. Разом з тим, з наданих суду документів вбачається, що солдат [PERSON] зник поблизу населеного пункту Нью-Йорк, що входить до складу Торецької міської територіальної громади. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 року у справі №755/11021/22 виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Наказ №309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025 року. Відповідно до Переліку територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією,\~затвердженого Наказом\~Міністерства розвитку\~громад та\~територій України\~28.02.2025\~року №\~376\~(чинного\~на момент\~винесення цього\~судового рішення), територія Торецької міської\~територіальної громади\~за винятком\~с-ща\~Озарянівка,\~с-ща\~Курдюмівка,\~с-ща\~Шуми (до\~складу якої\~входить селище\~Нью-Йорк) з 24.02.2022 року по 06.08.2024 року була територією активних бойових дій, а з 07.08.2024 року по теперішній час є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Тобто, фактично з 24.02.2022 року по теперішній час територія населеного пункту Нью-Йорк є територією активних бойових дій. У вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22 зазначено, що не можна відраховувати цей строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Таким чином, встановлені обставини справи та той факт, що на території ймовірної загибелі солдата [PERSON] тривають активні бойові дії, не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення останнього померлим до спливу строку, визначеного реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, а тому заява [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed