Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Представник ТОВ "Рівнетеплоенерго" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд стягнути солідарно на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 224 082,65 грн., а також 3028 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) власником якого є [PERSON] (1/2 спільної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: реєстровий номер 4-150, виданий 24.05.2018, видавник: державний нотаріус Першої Рівненської державної нотаріальної контори Демчук І.В.) та [PERSON] (1/2 спільної приватної власності на підставі Копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом №4-150).Відповідно до витягу інформації по адресній картці ЦНАП від 14.03.2024 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу інформації по адресній картці ЦНАП від 24.10.2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за вищевказаною адресою станом на 01.03.2024 року (за період з 01.2007 по 02.2024 року включно) виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 224 082, 65 грн. Відповідачем [PERSON] \~ подано до суду відзив на позов, у якому він зазначає, що ? квартири за адресою: [ADDRESS] успадкована ним згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 24.05.2018 року. Інша 1/2 квартири належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак остання не отримувала право на спадщину та не реєструвала свою частку квартири. Він своє право власності зареєстрував 24.05.2018 року згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №125190835. Таким чином він є власником ? частки квартири з 24.05.2018 року. Інший співвласник має бути залучений співвідповідачем по даній справі та нести солідарну відповідальність за існуючий борг за комунальні послуги, оскільки від спадщини не відмовлялася. Просить застосувати строки позовної давності, оскільки при зверненні до суду в травні 2024 року позивач мав право на стягнення боргу за три останні роки, тобто з травня 2021 року. Представником позивача ТОВ «Рівнетеплоенерго» М.О. Лоренц подано відповідь на відзив, у якому вона зазначає, що особовий рахунок за № [NUMBER] , по адресі: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №367999865 від 29.02.2024 року (додаток 3 до позовної заяви), де вказано, що власником 1/2 квартири за вищевказаною адресою є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: реєстровий номер 4-150, виданий 24.05.2018, видавник: державний нотаріус Першої Рівненської державної нотаріальної контори Демчук І.В. Відповідач 24.10.2024 року разом із відзивом надав позивачу копію свідоцтва про спадщину за заповітом №4-150, з якої вбачається, що співвласником квартири у розмірі 1/2 частки за вищевказаною адресою є [PERSON] . Отже,\~ станом на 21.10.2024 року позивачу стало відомо про співвласника [PERSON] , тому позивачем буде подано клопотання про залучення співвідповідача [PERSON] . Часткове прийняття спадщини, а саме - відмова від прийняття спадщини її боргової частини не допускається, обов`язковою умовою вступу в спадщину є беззастережне прийняття спадкоємцями як прав, так і обов`язків, які залишилися після смерті спадкодавця. На підставі вищевикладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», котре не знало й не могло знати про смерть попереднього власника [PERSON] (Спадкодавця), після отримання інформації про нового власника пред`явив позовні вимоги до [PERSON] (Спадкоємця), який прийняв спадщину, а тому й прийняв обов`язок щодо утримання майна та погашення нарахованого боргу за попереднім власником. А отже борг прийнятий у спадок за період з січня 2007 року до 24.05.2018 року становить 89 748, 46 грн.. Щодо позовної давності, зазначає, що 17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесені змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів\~ щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Тобто, загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується про обчисленні. 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. Оскільки 01.04.2024 року та на момент подання Позивачем позовної заяви про стягнення боргу в Україні діяв правовий режим воєнного стану, то відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві положення» ЦК України Позивач не пропустив позовну давність, визначену статтею 257 ЦК України, до вимог про стягнення боргу з березня 2019 року по лютий 2024 року включно. Отже, у випадку задоволення заяви Відповідача про застосування судом строку позовної давності до заявлених вимог, просить Суд врахувати пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Відтак, заборгованість, що утворилась внаслідок несистематичних платежів Відповідачем, з березня 2019 року по лютий 2024 року включно буде становити 100 857, 35 грн.. Окрім вищезазначеного, звертають увагу суду, на ту обставину, що в даному випадку має місце переривання позовної давності з боку відповідача, а саме проведеними оплатами заборгованості. Відповідно до оборотної відомості долученої до позовної заяви слідує, що починаючи з листопада 2019 року Відповідач проводив часткове погашення заборгованості, остання оплата Відповідачем проведено в червні 2023 року в сумі 2000,00 грн. Ухвалою суду від 17 квітня\~ 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на\~ 27 травня\~ 2024\~ року. 24 жовтня 2024 року на адресу представником\~ позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" М.О.Лоренц подано до\~ суду клопотання про залучення співвідповідача до участі у справі №569/6175/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання [PERSON] , як співвідповідача. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року залучено до участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у якості співвідповідача [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги,\~ у відповіді на заяву [PERSON] просила, у разі задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності,\~ врахувати п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та стягнути солідарно заборгованість, що утворилась за період з березня\~ 2019 року по лютий\~ 2024 року в розмірі 100 857,35 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували вимоги позивача про стягнення боргу, підтримали відзив на позовну заяву та просили застосувати строки позовної давності та відмовити повність в задоволенні позовних вимог ТОВ «Рівнетеплоенерго». Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що\~ як зазначає представник позивача у позові, ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, що знаходиться [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) власником якого є [PERSON] (1/2 спільної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: реєстровий номер 4-150, виданий 24.05.2018, видавник: державний нотаріус Першої Рівненської державної нотаріальної контори Демчук І.В.) та [PERSON] (1/2 спільної приватної власності на підставі Копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом №4-150). Відповідно до витягу інформації по адресній картці ЦНАП від 14.03.2024 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу інформації по адресній картці ЦНАП від 24.10.2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Позивач зазначає, що\~ належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідачі не виконували належним чином свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 01.03.2024 року за ними утворилася заборгованість в розмірі 224 082,65 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Як встановлено судом із оборотної відомості\~ за період з 01.2007 року по 03.2024 року за особовим рахунком № [NUMBER] в [ADDRESS] рахується заборгованість за послуги\~ з централізованого теплопостачання в розмірі 224 082,65 грн. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на час розгляду справи) передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Окрім того, судом враховується сформований правововий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. та правова позиція, що викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачем [PERSON] \~ не надано суду належних доказів того, що послуги з опалення позивачем у його квартиру за спірний період не надавались, а тому вимоги ТОВ «Рівнетеплоенерго»\~\~ про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання є обґрунтованими. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності\~ до вимог ТОВ «Рівнетеплоенерго» суд зазначає наступне. Разом з тим, відповідачем зроблено заяву про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України вбачається, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з п. 19 розділу „Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента Українивід 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє на дату судового засідання 17.06.2025. Як вбачається з Оборотної відомості\~ по споживачу, позивачем здійснено розрахунок заборгованості за період з 01.2007 по 03.20254року. Суд не приймає до уваги нарахування, оплати за період до 24 травня\~ 2018 року, оскільки відповідач набув право власності на 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 24.05.2018 року.. Як вбачається із зазначеної вище Оборотної відомості абонентом здійснювалась оплата, а саме: в червні 2023 року в розмірі 2000,00 грн., З цього часу жодної оплати відповідачем не проводилось. В обгрунтування своїх заперечень щодо заяви про застосування строків позовної давності позивач покликається на те, що про перехід права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] набув\~ в травні 2018 року, а тому вважає таку підставу пропуску строків позовної давності безпідставним. Проте, суд з твердженнями позивача не погоджується та вважає, що в данному випадку невиконання зобов`язань по оплаті наданих послуг абонентом є тривалим, доказів на підтвердження вживання позивачем заходів спрямованих на схиляння (заохочення) абонента до погашення наявної заборгованості до березня2024 року суду не представлено. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16(пункт 138). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість за період з квітня 2021 року, що передує 3 роки з моменту звернення до суду з даним позовом, та складає 65 762,66 грн. Судом встановлено, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3028,00гривень. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме: 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial