Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підприємство здійснює діяльність з надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньо-будинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт. Рішенням правління Акціонерного товариства Холдингової компанії «Київміськбуд» від 16.06.2004 № 142 та АВІЗО від 01.11.2004 №216 житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] переданий на баланс, обслуговування та експлуатацію ТОВ «Новобудова». Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у зазначеному вище будинку. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 03.12.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 31.01.2020 між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в особі [PERSON] , [PERSON] , що діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 03.12.2019 укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , згідно з яким предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і спільного майна та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором. Житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку надавались безперебійно. Відповідач не сплачувала спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.11.2022 по 01.11.2024 утворилась заборгованість в розмірі 6 643,34 грн. Також відповідач зобов`язана сплатити 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2024 по 01.11.2024 у розмірі 174,60 грн. та індекс інфляції за період з 01.01.2024 по 01.11.2024 у розмірі 578,69 грн. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.03.2025 просив стягнути з відповідача на заборгованість у розмірі 1798,34 грн., нараховані на суму заборгованості за період з 01.01.2024 по 01.04.2025 3% річних у розмірі 244,70 грн., інфляційні втрати за період з 01.01.2024 по 01.04.2025 у розмірі 930,79 грн. та судові витрати у сумі 3 028 грн. 25.11.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 27.12.2024 відповідач подала до суду відзив, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що позивачем не доведено факт користування відповідачем комунальними послугами. Крім того, у спірний період вона перебувала за кордоном та не споживала будь-які послуги за зазначеною квартирою, про що повідомляла позивача, а тому нарахування заборгованості за комунальні послуги, які пов`язані з вивезенням твердих побутових відходів, здійснено незаконно. ЇЇ заборгованість становить 5746,98 грн., оскільки від суми заборгованості, яка зазначена позивачем, слід відняти 596,36 грн. (ціна за комунальну послугу, від сплати якої звільнений відповідач) та 300 грн. (перераховані на реквізити позивача в якості повернення авансового внеску в рамках виконавчого провадження [NUMBER]). Враховуюче викладене, перерахунку підлягають й штрафні санкції. Вона має пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, що підтверджується відповідним посвідченням, а тому звільнена від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 13.01.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач не додала до заяви про звільнення її від оплати вартості комунальної послуги з поводження з побутовими відходами підтверджуючі документи, про що її було повідомлено листом, який повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 05.09.2024 відповідач звернулася з заявою про перерахунок заборгованості, на яку повідомлено, що перерахунки проводяться з дня виникнення права, а при не своєчасному поданні необхідних документів - не більше ніж за один місяць, що передує місяцю, в якому звернувся споживач. Стягнута приватним виконавцем заборгованість у розмірі 940,57 грн. покладена в основну розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позовної заяви. Авансовий платіж у розмірі 300 грн. не є коштами, які були стягнуті за рішенням суду, а тому вони не підлягають поверненню чи зарахуванню на особовий рахунок відповідача в якості погашення основної заборгованості. Зазначена справа не пов`язана із соціальним захистом порушених право відповідача, як члена сім`ї померлого ветерана війни, а тому судові витрати слід покласти на неї. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. На підставі рішення правління Акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 16.06.2004 № 142 та АВІЗО від 01.11.2004 №216 передано ТОВ «Новобудова» на баланс, обслуговування та експлуатацію житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 16.01.2002. 31.01.2020 між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Новобудова» укладено договір №14 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого останній зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління будинком, а співвласники зобов`язуються щомісячно оплачувати управителю послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно з п. 3 Розділу «Предмет договору» Договору № 14, послуга з Управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб співвласників та мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна та будинку та його прибудинкової території. Послуга управління включає: -утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; -купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; -поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 4 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за період з 01.11.2022 по 01.04.2025 за спожиті житлово-комунальні послуги складає 1798,34 грн., за період з 01.01.2024 по березень 2025 року нараховані 3% річних в розмірі 244,70 грн., інфляційні втрати в розмірі 930,79 грн. За цей період відповідач [PERSON] надані послуги оплачувала не в повному обсязі. 24.11.2022 відповідач звернулася до позивача з заявою, в якій просила звільнити її від оплати послуг з управління багатоквартирним будинку та оплати послуг з поводженням з побутовими відходами, оскільки вона буде знаходиться поза межами України понад 30 днів. 05.12.2022 позивач повідомив відповідача, що чинним законодавством України не передбачено звільнення споживачів від оплати за житлову послугу - послугу з управління багатоквартирним будинком у разі їх тимчасової відсутності. Для отримання права на неоплату вартості комунальної послуги з поводженням з побутовими відходами в період тимчасової відсутності, необхідно надати відповідний документ, що підтверджує відсутність та заяву про проведення перерахунку. 23.04.2024 Голосіївський районним судом міста Києві по справі №752/8320/24 був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Новободуова» заборгованість з оплати за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2022 по 01.03.2024 у розмірі 6115,87 грн., який в подальшому був скасований ухвалою від 08.11.2024 по справі №752/8320/24. 05.09.2024 відповідач звернулася до позивача з заявою про здійснення перерахунку нарахованої заборгованості, оскільки вона була відсутня в Україні з 27.11.2022 по 07.06.2024. 23.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хоменко В.В. відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання судового наказу від 23.04.2024 по справі №752/8320/24. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка В.В. від 09.12.2024 в межах виконавчого провадження [NUMBER] ТОВ «Новобудова» перераховані 940, 7 грн. та повернуто стягувачу як авансовий внесок 300 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до п. 6 Основних умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 307 від 09.03.2011, якщо споживач або члени його родини тривалий час (більше одного місяця на рік) не проживає (не проживають) в квартирі (житловому приміщенні у гуртожитку), при поданні ним заяви та підтверджуючих документів про відсутність його або інших зареєстрованих в цьому житловому приміщенні мешканців, відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 409/1843, виконавці здійснюють перерахунок плати за невикористані послуги в частині коригування витрат на вивезення і знешкодження твердих побутових відходів, виходячи з кількості тимчасово відсутніх мешканців та терміну непроживання. Перерахунки проводяться з дня виникнення права, а при несвоєчасному поданні необхідних документів - не більше, ніж за один місяць, що передує місяцю, в якому звернувся споживач. Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про управління відходами» послуга з управління побутовими відходами є комунальною послугою і надається відповідно до законодавства про житлово-комунальні послуги та правил, встановлених Кабінетом Міністрів України, з урахуванням регіональних та місцевих планів управління відходами та правил благоустрою населеного пункту. До складу послуги з управління побутовими відходами входять операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів. Частиною першою статті 34 Закону України «Про управління відходами» встановлено, що плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами є середньозваженим тарифом, що формується на основі тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів. Витрати на адміністрування послуги з управління побутовими відходами розраховуються окремо у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та включаються до середньозваженого тарифу виконавця послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифи на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів встановлюються органом місцевого самоврядування окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні, відходи зелених насаджень). Розрахунок тарифу на послугу з управління побутовими відходами здійснює виконавець послуги. Розрахунок тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів здійснюють суб`єкти господарювання, які здійснюють відповідні операції. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для правильного її вирішення (постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 727/9295/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18)). Відповідачем не було надано доказів не надання послуг позивачем або надання ним послуг неналежної якості. Водночас, судом встановлено, що [PERSON] свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконувала неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог становить 1798,34 грн. Щодо доводів відповідача в частині неправомірності нарахувань, суд зазначає наступне. Як встановлено судом, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 03.12.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Доводи відповідача про проживання за кордоном, суд вважає такими, що не спростовують викладених вище висновків, оскільки зазначена обставина не звільняє відповідача від обов`язку утримання нерухомого майна. Також судом встановлено, що 24.11.2022 відповідач звернулася до позивача з заявою, в якій просила звільнити її від оплати послуг з управління багатоквартирним будинку та оплати послуг з поводженням з побутовими відходами, оскільки вона буде знаходиться поза межами України понад 30 днів, однак не надала підтверджуючі документи. На територію України вона в`їхала 07.06.2024, однак до позивача з заявою про здійснення перерахунку нарахованої заборгованості за період з 27.11.2022 по 07.06.2024, остання звернулася лише 05.09.2022, тобто через три місяці після повернення на територію України, що суперечить вимогам п. 6 Основних умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №307 від 09.03.2011, оскільки перерахунки проводяться з дня виникнення права, а при несвоєчасному поданні необхідних документів - не більше, ніж за один місяць, що передує місяцю, в якому звернувся споживач. Також суд зазначає, що перераховані кошти у розмірі 940,57 грн. на рахунок позивача в межах виконавчого провадження [NUMBER] щодо примусового виконання судового наказу від 23.04.2024 по справі №752/8320/24 були враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості, а тому в цій частині доводи відповідача є незмістовними. Щодо доводів відповідача про неврахування позивачем 300 грн., які були повернуті стягувачу в межах виконавчого провадження [NUMBER] як авансовий внесок, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом. Таким чином, авансовий внесок, який був сплачений позивачем при зверненні судового наказу від 23.04.2024 по справі №752/8320/24 до примусового виконання, був повернутий останньому та не є коштами, які були стягнуті з відповідача на виконання вищезазначеного судового наказу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1798,34 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з 01.01.2024 по 01.04.2025 інфляційних втрат в розмірі 930,79 грн. та 3% річних в розмірі 244,70 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. Оскільки на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання, то відповдіач, яка прострочила виконання зобов`язання, повинна сплатити позивачу 3% річних та інфляційні втрати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному розмірі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується і випадку, коли рішення прийнято на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 1 березня 2017 року №6-152цс17. Відповідач подала до суду посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, слід повернути позивачу з Державного бюджету судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved