Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. У позові вказав, що він є сином відповідачів. На даний час він є курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ, проживає у гуртожитку, ніде не працює та потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Позивач стверджує, що коштів, які він отримує на забезпечення всіх необхідних витрат: задоволення потреб з освіти, культурного та соціального розвитку не вистачає. На підставі вищевикладеного позивач прохає суд стягнути з відповідачів на його користь аліменти у розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з кожного, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання у Національній академії внутрішніх справ, до досягнення ним 23 років. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка [PERSON] та її представниця [PERSON] проти задоволення позову заперечили з тих підстав, що позивач не довів потреби в матеріальній допомозі та можливості відповідачки надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] у жоден судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.22). З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи…Належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень…Достовірними\~є докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи…Достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.11). На даний час позивач є Курсантом 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ, денної форми навчання за державним замовленням (а.с.12). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні роз`яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог про стягнення з батьків аліментів на час його навчання. Так, згідно інформації наданої Національною академією внутрішніх справ МВС України до постанови на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2025 згідно з вимогами законодавства, під час здобуття освіти курсанти НАВС забезпечуються за рахунок коштів державного бюджету проживання (в гуртожитках казарменого типу), харчуванням, підручниками (згідно з навчальним планом), речовим майном (одностроєм поліцейського), медичним та грошовим забезпеченням (наразі 620 грн. на місяць, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та 2\~350 грн. пропорційного часу перебування на службі (навчанні) в розрахунку на місяць, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»), як поліцейські за нормами затвердженими нормативно-правовими актами України. Водночас суд поінформовано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2025 №455 (набрала чинності 18.04.2025, але застосовується з 01.03.2025) були внесені зміни Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». У зв`язку з цим , після внесення відповідних змін до порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.04.2016 №260, академією біде здійснено перерахунок грошового забезпечення [PERSON] з 01.03.2025. (а.с.83). Тобто форма навчання позивача передбачає, що харчування, придбання книжок, медичне забезпечення, тощо здійснюється за рахунок Державного бюджету. Крім того, курсантам передбачено грошове забезпечення. Як в позовній заяві, так і в судовому засіданні позивач не зміг навести розрахунки, які б давали підстави для висновку, що він потребує додаткових коштів. Крім того, як вбачається з повідомлення Територіального сервісного центру МВС №5343 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 05.04.2025 за [PERSON] значиться зареєстрованим з 08.02.2025 на підставі договору купівлі-продажу укладеному з суб`єктом господарювання, транспортний засіб Audi A4 2004 року випуску (а.с.46). Придбання автомобіля є додатковим доказом, що свідчить про належний матеріальний стан позивача. Крім того у матеріалах справи відсутні докази про наявність у відповідачки [PERSON] доходів, які б давали можливість їй надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Так, у судовому засіданні відповідачка [PERSON] зазначила, що на даний час ніде не працює, доходів не отримує, про що надала відповідні довідки, а саме: копію довідки ПФУ №1600-0212-13/334 335 від 25.03.2025 про те, що не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області і не одержує ніякого виду пенсії , пільг; копію довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради №02-15/528 від 25.03.2025, про те, що дійсно не знаходиться на обліку при управління і не одержує ніяких видів державних соціальних допомог і компенсацій; копію довідки Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості №284 від 25.03.2025 про те, що станом на 25.03.2025 не перебуває на обліку в установі, копію індивідуальних відомостей про застраховану особу станом на 05.03.2025; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 25.03.2025 (а.с.48-55). Тож на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed