Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» через свого представника Топчий Дар`ю Андріївну звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 22.10.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5786951024. Договір позики разом із Правилами надання споживчих кредитів, що затверджені 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до п. 2.2. Договору позики позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 14\~000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1. Договору позики та його додатків. Кредит наданий на споживчі (особисті) потреби, строком на 360 днів. Дата надання кредиту 22.10.2024 або наступний за ним календарний день, стандартна процентна ставка становить 1 % в день, яка застосовується у межах строку кредитування, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Позивач вказує, що позичальник свої зобов`язання відповідно умов Договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14\~000 гривень, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів. Покликаючись на норми цивільного законодавства, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40 320 грн, у тому числі: 14 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 19 320 грн заборгованості за процентами, 7 000 грн пені та витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Постановленою 29.04.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує. Сповіщена у встановленому процесуальним законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду 25.06.2025 через систему « Електронний суд» заяві клопотала про розгляд справи у її відсутність (а.с. 85). 25.06.2025 на адресу суду відповідач [PERSON] скерувала відзив на позовну заяву, в якому зазначила про необґрунтованість позовних вимог, оскільки заявлені позивачем суми до стягнення суттєво перевищують тіло кредиту, що, на думку відповідача, свідчить про нарахування завищених процентів, штрафів та пені. Крім іншого, відповідач зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому її фінансове становище є скрутним. Єдиним джерелом існування на даний момент є державна допомога по догляду за дитиною, якої ледь вистачає на базові потреби сім`ї. Вказує, що не має реальної можливості сплачувати жодних додаткових сум, окрім основної суми боргу (тіла кредиту), просила суд врахувати соціальне становище, принцип справедливості та відмовити у задоволенні вимог про стягнення процентів, пені, штрафів та інших фінансових санкцій. До відзиву відповідач долучила інформацію із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 82 84). \~ \~ \~ \~Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з огляду на положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] відповідач у справі через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 21.10.2024 подала анкету клієнта для отримання кредиту в розмірі 14 000 грн, зазначивши свої персональні дані, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, адресу реєстрації місця проживання, фактичне місце проживання, дані документа, що посвідчує особу, вказала відомості щодо здійснюваної діяльності та висловила намір отримати в кредит кошти в сумі 14\~000 грн (а.с. 7). 22.10.2024 між позивачем та відповідачем за допомогою інформаційно комунікаційної системи товариства укладено електронний Договір про надання грошових коштів у позику № 5786951024 (далі по тексту Договір позики). При цьому, відповідно до п. 2.1 Договору позики ідентифікація позичальника здійснена при вході в Особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону відповідача. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9606 о 18:34 22.10.2024 (а.с. 32 42). Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору позики позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 14\~000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. За умовами пунктів 3.1, 3.2 Договору позики кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] , дата надання кредиту 22.10.2024. У пункті 2.5 Договору позики сторони узгодили строк кредитування 360 днів та періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Погоджена сторонами процентна ставка, відповідно до п. 2.6 Договору позики становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Відповідальність за неналежне виконання умов договору передбачена у розділі 7 Договору позики. Зокрема, пунктом 7.4 встановлено, що за порушення позичальником строків повернення позик та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 22.10.2024 додаток № 1 до Договору позики містить графік платежів, види платежів, реальну річну процентну ставку та загальну вартість позики (а.с. 42 на звороті). Представник позивача також долучив до справи Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с. 22 28) та паспорт споживчого кредиту, умови якого відповідають укладеному між сторонами Договору позики, містять відомості про кредитодавця, суму позики 14 000 грн, строк кредитування 360 днів, процентну ставку стандартну 1, %, річна процентна ставка 365 %, інформацію про загальні витрати за кредитом 50\~400 грн та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача 64\~400 грн. (а.с. 19 21). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Ураховуючи положення статей 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення 22.10.2024 між позивачем та відповідачем Договору про надання грошових коштів у позику № 5786951024. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. Довідкою № 7/9254 віж 09.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім» підтвердило успішність операції щодо перерахування коштів в сумі 14 000 грн відповідачу [PERSON] на її платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с. 10,17). Зазначені реквізити банківської карти вказані у Договорі позики від 22.10.2024 (а.с. 34). Належність картки № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) [PERSON] та зарахування на неї 22.10.2022 коштів в сумі 14 000 грн підтверджено листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.05.2025 за № 20.1.0.0.0/7-250509/37624-БТ та випискою про рух коштів по рахунку, що надані банком на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 69). Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов Договору про надання грошових коштів у позику № 5786951024. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по Договору позики та неповерненням отриманих у кредит грошових коштів у відповідача перед позивачем виник борг по тілу кредиту в розмірі 14 000 грн. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14 000 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо строку, підстав та розміру нарахування позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами, суд зазначає таке. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, кредитодавець наділений правом нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії в межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, проценти не нараховуються. Із досліджених в судовому засіданні копій Договору надання грошових коштів у позику №5786951024 від 22.10.2024 (а.с. 32 42), графіку платежів (а.с. 42 на звороті 43), паспорта споживчого кредиту (а.с. 19 21) суд встановив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, а також розмір денної та річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах. За користування кредитом сторони погодили фіксовану процентну ставку 1 % в день. Із урахуванням такого розміру процентної ставки визначено загальні витрати позичальника та щомісячний обов`язковий платіж. Із умовами договору, паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту [PERSON] ознайомилась та погодилась, що засвідчила електронним підписом. Розмір заборгованості за відсотками розрахований позивачем, виходячи із погодженої сторонами відсоткової ставки та в межах строку кредитування, а тому суд відхиляє доводи відповідача щодо їх несправедливості внаслідок порушення вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування». Дослідивши в судовому засіданні розрахунок заборгованості за Договором позики (а.с. 8 9), суд встановив, що позивач нарахував відповідачу проценти за користування кредитними коштами за період із 22.10.2024 по 08.04.2025, тобто в межах строку кредитування, з розрахунку 1 % в день, що становить 140 гривень (14000*1%). Тоді розмір заборгованості за користування 14\~000 гривень позики упродовж 168 днів становить: 140*168 = 23\~520 грн. Відповідач сплатила 4\~200 грн на погашення процентів, у зв`язку з чим до сплати підлягає заборгованість розміром: 23 520 грн 4 200 грн = 19\~320 грн. Визначений позивачем розмір заборгованості за процентами відповідає умовам договору, не порушує прав споживача, а тому суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування коштами в сумі 19\~320 грн є обґрунтованою та задовольняє її. Водночас суд, виходячи із приписів чинного законодавства, не вбачає підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» пені у розмірі 7\~000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні запроваджений правовий режим воєнного стану, який триває до даного часу. Оскільки пеня нарахована відповідачу у період дії воєнного стану, у її стягненні з урахуванням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що судом задоволено позовні вимоги частково на суму 33 320 грн із загальних 40 320 грн, частка задоволених позовних вимог становить 82,63 %. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 001,63 грн (2 422,40 грн * 82,63%). На підставі викладеного,

Outcome: partial