Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з вищевказаним позовом до [PERSON] . У позові вказала, що [INFO] в селі Тернівщина Лубенського району Полтавської області помер її батько [PERSON] . Факт батьківства останнього щодо неї встановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 листопада 2023 року у справі № 539/4438/23. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянка площею 3,3711 га, яка розташована на території Денисівської сільської (нині Оржицької селищної) ради Лубенського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323680800:00:003:0072, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2015 року реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області та частка житлового будинку загальною площею 38,3 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: погріб «Б», прибудова до літньої кухні «в», сарай-літня кухня «В», убиральня «Г», саж «Д», огорожа «1», ворота «2», колодязь «3», - розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала покійному на підставі договору купівлі-продажу № 4232, посвідченого 29 грудня 2017 року Другою Лубенською державною нотаріальною конторою Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. заведена спадкова справа № 235/2018, а згодом 12 липня 2019 року нотаріусом, як єдиному спадкоємцю майна померлого [PERSON] , дружині [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстровий № 708) на частку житлового будинку за вказаною адресою. Також, 12 липня 2019 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис № 32369953 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на частку житлового будинку (1,А) з господарськими будівлями та спорудами: погріб (Б), прибудова до літньої кухні (в), сарай-літня кухня (В), убиральня (Г), саж (Д), огорожа (1), ворота (2), колодязь (3), за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивачка вважає, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] , які прийняли його спадщину, є - його дружина [PERSON] та вона його донька [PERSON] у відповідних частках. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частку нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер 5323680800:00:003:0072, що належала покійному батькові. 25 червня 2024 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області їй було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1070 на 1/2 (одну другу) частку вищевказаної земельної ділянки площею 3,3711 га. Одночасно, нотаріусом роз`яснено, що за відсутності згоди спадкоємця [PERSON] на внесення змін до раніше виданого свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , вона позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину померлого батька на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність можливості отримання вказаної нотаріусом згоди від [PERSON] позивачка прохає внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 липня 2019 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. за реєстровим № 708 на ім`я [PERSON] , на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з відповідною часткою господарських побудов та споруд номер [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2159454553228, зазначивши, що спадкоємцями вказаного у цьому свідоцтві майна, належного [PERSON] , 1982 року народження, який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] на (одну четверту) частку у спадщині, та його донька - [PERSON] на (одну четверту) частку у спадщині. У судовому засіданні представниця позивачки позові вимоги підтримала. Представник відповідачки проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справиабо витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] у селі Тернівщина Лубенського району Полтавської області помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Факт батьківства [PERSON] щодо позивачки [PERSON] встановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 листопада 2023 року у справі № 539/4438/23, що набрало законної сили 21.12.2023 (а.с.12-13). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянка площею 3,3711 га, яка розташована на території Денисівської сільської (нині Оржицької селищної) ради Лубенського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323680800:00:003:0072, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2015 року реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області та частка житлового будинку загальною площею 38,3 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: погріб «Б», прибудова до літньої кухні «в», сарай-літня кухня «В», убиральня «Г», саж «Д», огорожа «1», ворота «2», колодязь «3», - розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала покійному на підставі договору купівлі-продажу № 4232, посвідченого 29 грудня 2017 року Другою Лубенською державною нотаріальною конторою Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області (а.с.25-28, 66-68). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав (а.с.21). Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. заведена спадкова справа № 235/2018, а згодом 12 липня 2019 року нотаріусом, як єдиному спадкоємцю майна померлого [PERSON] , дружині [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстровий № 708) на частку житлового будинку за вказаною адресою (а.с.83). Також, 12 липня 2019 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис № 32369953 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на частку житлового будинку (1,А) з господарськими будівлями та спорудами: погріб (Б), прибудова до літньої кухні (в), сарай-літня кухня (В), убиральня (Г), саж (Д), огорожа (1), ворота (2), колодязь (3), за адресою: [ADDRESS] (а.с.39). 25.06.2024, позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частку нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер 5323680800:00:003:0072, що належала покійному батькові. 25 червня 2024 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. було видані Свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 1069 [PERSON] та за реєстровим № 1070 [PERSON] на 1/2 (одну другу) частку вищевказаної земельної ділянки площею 3,3711 га. кожній (а.с.79-81) Разом із тим, наразі позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкування частини від 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки свідоцтво про право власності на це майно видано [PERSON] . Відповідно до позиції [PERSON] під час судового розгляду справи, вона заперечує проти права позивачки на це майно. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У статті 1300 ЦК України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.11.2024 року у справі №504/3606/14, виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтво про право на спадщину і виявив намір його отримати, виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видано свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінились, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. ч. 4, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. ч. 2-4 статті 1273 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Таким чином, зважаючи на те, що після видачі відповідачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2019 на майно померлого [PERSON] у виді 1/2 частки житлового будинку, було встановлено, що позивачка як дочка померлого, вважається такою, що прийняла спадщину покійного батька, оскільки на час відкриття спадщини являлася неповнолітньою особою і від прийняття спадщини не відмовлялася ( ч.4 ст.1268 ЦК України), ці права підлягають відновленню шляхом ухвалення рішення про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідачки на користь позиачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved