Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

у квітні 2025 року через систему «Електронний суд» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради, Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про поділ особових рахунків та просив: - зобов`язати ТОВ «Енера Чернігів» здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за електроенергію квартири [ADDRESS] на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування квартирою, який був визначений заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.03.2024 р. в справі № 750/18610/23, при цьому розділити оплату за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, при різних лічильниках відповідно до показів лічильника кожного співвласника; - зобов`язати: ГК «Нафтогаз» здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за газ, ЧФ ТОВ «Газорозподільчі мережі України» здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за послуги з розподілу газу, КП «Чернігівводоканал» ЧМР здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за водопостачання та водовідведення, КП «АТП-2528» ЧМР здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за вивіз побутових відходів - квартири [ADDRESS] кожен постачальник на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування квартирою, який був визначений заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.03.2024 р. в справі № 750/18610/23, при цьому розділити оплату - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць, а при наявності лічильників за їх показами пропорційно до часток кожного співвласника; - зобов`язати АТ «ОТКЕ» здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, КП «ЖЕК-10» здійснити поділ особового рахунку [NUMBER] за утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується кожен співвласник; -закріпити один особовий рахунок на площу 26,0 кв.м+12,28 кв.м (5/9 частки)=38,28 кв.м (з яких 21,3 кв.м житлова площа) за [PERSON] , другий особовий рахунок на площу 17,0 кв.м+9,82 (4/9 частки) кв.м=26,82 кв.м (з яких 17,0 кв.м житлова площа) - за [PERSON] ; - звільнити позивача [PERSON] від обов`язку сплатити комунальні послуги за: електроенергію, газ, послуги з розподілу газу, водопостачання та водовідведення, вивіз побутових відходів, послуги з гарячого водопостачання - квартири [ADDRESS] до 11.06.2024 р., дати його фактичного вселення в квартиру. Обгрунтовано позов тим, що позивач, [PERSON] є власником 5/9 квартири [ADDRESS] : 2/9 квартири він набув у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 р. в спадковій справі № 74/2021, посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-753, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2021 р. № 281822764, де вказано про реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] на 2/9 вищевказаної квартири; 1/3 квартири він набув у власність на підставі договору дарування від 24.05.2022 р., посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-181, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.05.2022 р. № 301481688, де вказано про реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 вищевказаної квартири. Після отримання [PERSON] права власності на частину квартири [ADDRESS] спочатку в розмірі 2/9 частки 28.10.2021 року, а потім ще 1/3 частки 24.05.2022 року, [PERSON] фактично в цій квартирі не проживав та не міг проживати, оскільки співвласник іншої частини даної квартири, племінник позивача, [PERSON] , створював [PERSON] перешкоди в користуванні його частиною квартири та перешкоджав його вселенню в квартиру. Відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 09.02.2024 року в справі № 750/17490/23 позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення був задоволений. Суд вирішив вселити [PERSON] до квартири [ADDRESS] та зобов`язав [PERSON] надати [PERSON] комплект ключів від даної квартири. Рішення суду набрало законної сили 12.03.2024 року. Державним виконавцем Кравченко Ю.С. Деснянського відділу ДВС міста Чернігова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Актом від 11.06.2024 р. за участю понятих, особи, яка має бути вселена, та спеціаліста відбулось примусове відкриття дверей квартири [ADDRESS] . Цим же виконавцем Актом від 11.06.2024 року в присутності понятих, особи, яка має бути вселена, та дільничого інспектора поліції відбулося вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS] та встановлено факт занедбаного стану квартири, загромадження її сміттям, замінено замки та передано їх вселеній особі. Тому фактично [PERSON] без реєстрації отримав змогу проживати в квартирі тільки з 11.06.2024 року. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.06.2024 року № 3956 станом на 24.06.2024 року до складу зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] входять: [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 21.11.2022 року та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, до 11.06.2024 року всіма комунальними послугами в квартирі користувався [PERSON] одноосібно. Однак після вселення [PERSON] всі платіжки за комунальні послуги стали приходити на 2-х співвласників квартири, в них містяться великі суми заборгованості, які виникли до 11.06.2024 р., тобто, ще до вселення позивача в квартиру. Оскільки [PERSON] борги за комунальні послуги не сплатив, а обов`язок сплачувати суми в платіжках без розподілу особового рахунку за комунальні послуги лежить на обох співвласниках, з метою захисту права власності позивача та інших його майнових прав є необхідним здійснити як розподіл особових рахунків, так і визначити відсутність у позивача обов`язку оплачувати чужий борг за квартиру. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, визначено учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи. 20.05.2025 від представника відповідача Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради має ліцензію на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (безстроково) та є виконавцем послуг, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як централізованого водопостачання так і централізованого водовідведення. Нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в КП «Чернігівводоканал» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , проводяться згідно з показниками розподільного приладу обліку води. Нарахування за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводяться згідно з фактичними показаннями розподільних приладів обліку води за фактично використану воду. Отже співвласники квартири повинні сплачувати за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в повному обсязі, згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України. Зокрема, для поділу особових рахунків по сплаті за житло-комунальні послуги, необхідно здійснити виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 22.05.2025 від представника відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відносини щодо постачання електричної енергії регулюються законами України «Про ринок електричної енергії», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 тощо. Товариство виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території (Чернігівська область), на якій до відокремлення провадило діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Вартість спожитої споживачем електричної енергії за відповідні розрахункові періоди розраховується на підставі отриманих від оператора системи розподілу даних комерційного обліку щодо обсягів спожитої електричної енергії та зазначається у рахунках. Оскільки між сторонами ні у добровільному порядку на підставі укладеного договору, ні у судовому порядку не визначений порядок користування належної їм квартири, відсутні підстави для розподілу оплати за надані житлово- комунальні послуги відповідно до фактично займаної сторонами площі квартири, або фактично спожиті житлово-комунальні послуги, а тому відповідно й відсутні підстави для відкриття окремого особового рахунку на ім`я одного зі співвласників. Закон не передбачає розподіл особових рахунків з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками майна, оскільки реальний розподіл майна в натурі не проводився. За відсутності згоди між співвласниками квартири щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг, спір може бути вирішено виключно у судовому порядку. Такий спір підлягає вирішенню судом між співвласниками квартири шляхом визначення певного порядку володіння та користування спільним майном. При цьому, допоки спільне майно не розподілено в натурі, зберігається право власності усіх його співвласників на таке майно вцілому, тобто визначаються виключно розміри ідеальних часток таких осіб без фактичного поділу спільного майна. 28.05.2025 від представника відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відносини між Оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ, у данному випадку Відповідачем) та споживачами (у тому числі побутовими) регулюються, зокрема, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, на підставі Типового договору розподілу природного газу, форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VI ГРС договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт Договір про постачання природного газу з ТОВ «Газорозподільні мережі України», як Оператором ГРМ, та Позивачем за адресою [ADDRESS] не укладався. Зокрема, особовий рахунок [NUMBER] оформлено на іншу фізичну особу. Для переоформлення особового рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] та/або укладання договору розподілу природного газу за вказаною адресою [PERSON] , як співвласник житлового майна, до ТОВ «Газорозподільні мережі України» не звертався. Оскільки об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб та має одну поштову адресу у ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» відсутні законні підстави для здійснення поділу особового рахунку [NUMBER] за послуги розподілу газу, за адресою [ADDRESS] . 30.05.2025 від представника відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Оскільки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» є постачальником природного газу та, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», здійснює діяльність з постачання природного газу, а не забезпечує його розподіл, Товариство не наділене повноваженнями щодо виділення окремих комерційних вузлів обліку природного газу по об`єктах газопостачання. Разом з тим, Позивач у своїй позовній заяві жодним чином не наводить підстав своїх матеріально-правових вимог до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а також не зазначають, у чому саме полягає їх порушене право та яким чином має відбутись їх поновлення. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 5/9 квартири [ADDRESS] : 2/9 квартири належать на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 р. виданого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-753, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2021 р. № 281822764 (а.с.12-13); 1/3 квартири належить на підставі договору дарування від 24.05.2022 р., посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-181, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.05.2022 р. № 301481688 (а.с.8-11). Іншим співвласником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.09.2003 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 є [PERSON] . Розмір його частки складає 4/9 частин. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.02.2024 по справі № 75017490/23 [PERSON] до [PERSON] про\~усунення перешкод\~у користуванні\~житловим приміщенням\~та вселення\~до житлового\~приміщення задоволено. Вселено [PERSON] , [INFO] до квартири [ADDRESS] та зобов`язано [PERSON] надати [PERSON] комплект ключів від даної квартири. Державним виконавцем Кравченко Ю.С. Деснянського відділу ДВС міста Чернігова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Актом від 11.06.2024 р. за участю понятих, особи, яка має бути вселена, та спеціаліста відбулось примусове відкриття дверей квартири [ADDRESS] (а.с. 18,19). Цим же виконавцем Актом від 11.06.2024 року в присутності понятих, особи, яка має бути вселена, та дільничого інспектора поліції відбулося вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS] та встановлено факт занедбаного стану квартири, загромадження її сміттям, замінено замки та передано їх вселеній особі. Без реєстрації позивач отримав змогу проживати в квартирі тільки з 11.06.2024 року. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.06.2024 року № 3956 станом на 24.06.2024 року до складу зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] входять: [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 21.11.2022 року та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в КП «Чернігівводокана» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , проводяться згідно з показниками розподільного приладу обліку води. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. У відповідності зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Правовідносини з обслуговування будинку й прибудинкової території, постачання електричної та теплової енергії, водопостачання і водовідведення тощо регулюються відповідними нормативно-правовими актами і здійснюються виключно на договірних підставах. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Також, нормою п.2 ч.2\~ст. 8 того ж Закону\~визначено обов`язок виконавця готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦКУ зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦКУ: «Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки». Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивілького Кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Нарахування проведенні згідно з фактичними показаннями розподільних приладів обліку води за фактично використану воду. З моменту вселення в квартиру [ADDRESS] , позивач як власник зобов`язаний утримувати своє майно, в тому числі своєчасно та в повному обсязі сплачувати за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України. Споживач та виконавець послуг зобов`язані дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунального господарства. Враховуючи вищенаведене, нарахування за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводяться згідно з фактичними показаннями розподільних приладів обліку води за фактично використану воду. Отже співвласники квартири повинні сплачувати за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в повному обсязі, згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VI ГРС договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] обсяги спожитого природного газу визначаються за показаннями встановленого індивідуального квартирного лічильника. Системний аналіз норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників або встановлення порядку користування спірною квартирою, оскільки для відкриття окремих особових рахунків має бути зазначено, яка площа приміщення виділяється особі в користування і яка площа залишається в спільному користуванні, вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 711/8946/18. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Встановлення порядку користування квартирою між її користувачами за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача до відповідачів з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому позивач не позбавлений права звернутись за захистом до суду. Крім того, рішення суду про встановлення порядку користування квартирою фактично є підставою для укладення із співвласниками окремих договорів щодо надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, у матеріалах справи відсутні достатні докази того, що позивач разом з іншим співвласником в позасудовому порядку зверталися до комунальних підприємств, з вимогою про поділ особових рахунків з оплати послуг та про укладення з ними окремих договорів, та при цьому надали правовстановлюючі документи, що підтверджують їх право власності на частку в даній квартирі, не доведено, що позивачу було в цьому відмовлено. В свою чергу, кожен співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна незалежно від того чи проживає він в квартирі, яка є спільною частковою власністю. Крім того, варто зазначити, що, ані нормами\~ЖК України, ані\~статтею 16 ЦК України\~не передбачено положень щодо відкриття окремих особових рахунків (розподілу рахунків) по оплаті витрат на утримання квартири як способу захисту порушеного чи оспорюваного права. Натомість, питання розподілу особових рахунків є наслідком вирішення питання щодо встановлення порядку користування квартирою між сторонами. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що позивач не надав суду допустимих та достовірних доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовано належними правовими підставами.

Outcome: dismissed