Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Заводського районного суду м.Запоріжжя про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що\~\~ [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із житловогобудинку\~за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки, кадастровий номер якої 2320985800:03:001:0035, земельної ділянки, кадастровий номер якої 2320985800:03:001:0034, частки у праві власності на критий тік, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Своїм спадковим майном [PERSON] розпорядилась, склавши заповідальне розпорядження у приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Кириченко Вікторії Вікторівни, копія якого долучена до позовної заяви, яка розподілила спадкове майно між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла13.06.2023 року, тому спадщину після неї спадкує [PERSON] . На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на спадкове майнно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та не встигла за життя оформити свої спадкові права після своєї матері [PERSON] . Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. Позивач та його представник адвокат Кара Р.Т., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, адвокат Кара Р.Т. надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Степногірської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області, який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами\~ст.55 Конституції України\~та ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини\~та основоположних свобод встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичнихосіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими\~ст.89 ЦПК України\~з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12,\~13,\~78,\~81,\~82 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] в селі Лобкове Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 03.10.2023 року. Спадкова справа післясмерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Харченко Юлії Григорівни (м. Запоріжжявул. Перемоги, 42/3). Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , [PERSON] . Родинні стосунки між позивачем та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим Кам`янським відділом ЗАГС Василівського району Запорізької області 04.07.1967 року Серія [NUMBER] . [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Їх шлюб був зареєстрований 07 серпня 1962 року відділом ЗАГС Василівського району Запорізької області. На підтвердження надано копію свідоцтва про одруження [NUMBER] . Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , та донька [PERSON] ( [PERSON] після укладення шлюбу). На підтвердження родинних відносин надано суду копії: свідоцтво про народження сина [NUMBER] , витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження доньки та свідоцтво про шлюб, на підставі якого змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » ІІ-ЖС № [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] в с. Лобкове Василівського району Запорізької області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , відповідно до положень ст.ст.1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, є дружина [PERSON] , та діти - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину належним чином та своєчасно, відповідно до положень статей 1268-1270 ЦК України, підтвердженням вказаного є свідоцтво про право на спадщину за законом земельну ділянку кадастровий номер 2320985800:03:001:0035, видане нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області 16.05.2017 року Косаревською М.В. та постанова нотаріуса від 05.03.2020 року, які видані у спадковій справі № 147 за 2016 рік. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, земельні ділянки з кадастровими номерами 2320985800:03:001:0035 та 2320985800:03:001:0034, 28/100 часток критого току, розташованого за адресою: [ADDRESS] , і майнові права засновника фермерського господарства. Своїм спадковим майном [PERSON] розпорядилась, склавши заповідальне розпорядження 13.10.2020 року у приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Кириченко Вікторії Вікторівни, яким житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, земельні ділянки з кадастровими номерами 2320985800:03:001:0035 та 2320985800:03:001:0034, 28/100 часток критого току, розташованого за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Тобто, за життя [PERSON] зробила заповідальне розпорядження та розподілила спадкове майно між позивачем, дочкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Право власності на спадкове майно [PERSON] підтверджується наступними документами: витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію праава власності на земельну ділянку 2320985800:03:001:0035, свідоцтвом про право на спадщину на земельну ділянку 2320985800:03:001:0035; державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №06259, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку 2320985800:03:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, інформацією з реєстру нерухомого майна право власності на 16/100 часток критого току за [PERSON] та право власності на 12/100 часток критого току за [PERSON] ; витягом з реєстру речового права на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, не представляється можливим, оскільки оригінал заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Кириченко В.В., що підтверджено витягом з реєстру заповітів № 62039418 від 13.10.2020 року (номер у спадковому реєстрі 66566377) залишився на окупованій території. Враховуючи те, що витребувати повну інформацію про вище згаданий заповіт шляхом направлення нотаріусом заповіту немає можливості, оскільки Василівський район Запорізької області перебуває під тимчасовою окупацією Російської Федерації і архіви приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Кириченко Вікторії Вікторівни залишилися на тимчасово окупованій території, приватним нотаріусом Харченко Юлією Григорівною, на підставі ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2024 року. Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Харченко Юлії Григорівни (м. Запоріжжя вул. Перемоги, 42/3). Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України (далі ЦК) якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ч.1\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України\~спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки, дружина (чоловік) померлого. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1,3ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, відповідно до\~ст.1233 ЦК. Як встановлюється положеннями статей 1269,1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі статтею 1276 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) «якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власнихспадкоємців. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Відповідно до пункту 4.12. глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.15. вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до норм ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Харченко Ю.Г.із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , та видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка за життя не встигла оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved