Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.10.2024-100002185 від 02.10.2024 в розмірі 10800 грн та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] \~02.10.2024\~укладено Кредитний\~договір (оферти)\~№ 02.10.2024-100002185. Відповідно до\~умов договору\~відповідачу надано\~кредит у\~розмірі 4000\~грн;\~строком на\~124\~дні;\~зі сплатою\~процентів за\~процентною ставкою\~«Стандарт» у\~розмірі 1\~%\~за один\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом 2\~чергових чергових\~періодів користування\~кредитом,\~зазначених у\~графіку платежів\~та за\~процентною ставкою\~«Економ» у\~розмірі 0,5\~%\~за один\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом чергових\~періодів,\~наступних за\~черговими періодами,\~в яких\~застосовується процентна\~ставка «Стандарт»;\~зі сплатою\~комісії,\~пов`язаної\~з наданням\~кредиту у\~розмірі 9\~%\~від суми\~кредиту,\~що дорівнює\~360\~грн;\~зі сплатою\~комісії за\~обслуговування кредитної\~заборгованості у\~розмірі 360\~грн у\~кожному з\~двох чергових\~періодів,\~наступних за\~першим черговим\~періодом;\~та зі\~сплатою неустойки\~у розмірі\~40\~грн,\~що нараховується\~за кожен\~день невиконання/неналежного\~виконання кожного\~окремого зобов`язання\~незалежно від\~суми невиконаного/неналежно\~виконаного зобов`язання.\~На виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~позивач надав\~відповідачу кредитні\~кошти в\~розмірі та\~на умовах\~визначених договором.\~Натомість,\~останній свої\~зобов`язання\~за договором\~належним чином\~не виконує,\~в зв`язку\~з чим\~станом на\~02.02.2025\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~10800\~грн,\~що складається\~із\~заборгованості по\~тілу кредиту\~в розмірі\~4000\~грн,\~по процентам\~в розмірі\~3720\~грн,\~по комісії\~в розмірі\~360\~грн,\~додаткова комісія\~в розмірі\~720\~грн та\~неустойка\~в розмірі\~2000\~грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, безпосередньо у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та зазначив про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав (а.с. 28, 33). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.10.2024 [PERSON] \~звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з метою отримання банківських послуг та шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), підписав кредитний договір № 02.10.2024-100002185 від 02.10.2024 року (а.с. 11-17). Договір укладено за допомогою одноразового ідентифікатора Е596, отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , який вказаний ним при його ідентифікації. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн; строком на 124 дні; дата повернення кредиту 02.02.2025; зі сплатою процентів за процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом 2 чергових чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів та за процентною ставкою «Економ» у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; зі сплатою комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 9 % від суми кредиту, що дорівнює 360 грн; зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 360 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; та зі сплатою неустойки у розмірі 40 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 грн. Вказана обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого на карту № [NUMBER] було перераховано 4000 грн. (а.с. 22). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується квитанцією № 2455462988 від 28.04.2024 року (а.с. 12). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.\~628,\~629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Положення ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 3\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Положення ч. 6\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд установив, що 02.10.2024 [PERSON] , ознайомившись із основними умовами кредитування в ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", уклав із указаним Товариством споживчий кредитний договір № 02.10.2024-100002185 в електронному вигляді, що відповідає вище описаним нормам законодавства. У кредитному договорі, який фактично складається із трьох частин (із пропозиції, заявки та відповіді), визначені основні умови кредитування, в тому числі сума кредиту, яка надана на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, розмір процентної ставки, дата повернення, орієнтована вартість кредиту для споживача та інше. Кожна частина договору відповідно підписана електронним підписом кредитодавця і електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, направленого на вказаний ним номер телефону. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно із ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлено, що відповідач в порушення умов договору зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на час подання позову його заборгованість склала 10800 грн, з яких: основний борг \~4000 грн, проценти - 3720 грн,\~комісія 360 грн, додаткова комісія 720 грн, неустойка 2000 грн, що підтверджується наданою позивачем довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 02.10.2024-100002185 від 02.10.2024 (а.с. 21). Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Однак, щодо вимоги про стягнення неустойки в сумі 2000,00грн, передбаченої п. 17 заявки, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 549,\~551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Відповідно до п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~за\~№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану пеню, неустойку за укладеним договором, тобто у період воєнного стану. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення неустойки в сумі 2000,00 грн слід відмовити. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог, що є підставою для їх задоволення частково. Питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то згідно із ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1973,81 грн (8800 грн*2422,40 грн/10800 грн) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст.ст.\~509,\~526,\~536,\~554,\~610,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved