Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

07.04.2025 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що між сторонами 02.07.2024 року було укладено кредитний договір №02.07.2024-100002567, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 5 000 гривень строком на 124 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 16 600 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 600 гривень та судові витрати.\~ Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30.04.2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Мохир Я. В., в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр». Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 02.07.2024 року укладено Кредитний договір №02.07.2024-100002567. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 124 днів. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним договором 4731-18******-7498. Період користування кредитом кожні наступні 31 днів з дня надання кредиту (надалі черговий період). Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е738 (а. с. 9-15). Відповідно до п.п.11-12 Заявки кредитного договору №02.07.2024-100002567 (кредитної лінії) комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 450 гривень, яка обліковується у день видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 450 гривень у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (а. с. 12). Також згідно п. 17 Заявки кредитного договору №02.07.2024-100002567 (кредитної лінії) неустойка 50 гривень нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконаного зобов`язання. Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №85-0104 від 01.04.2025 року було успішно перераховано кошти на картку 4731185681237498 02.07.2024 року о 20 год. 48 хв. на суму 5000 гривень, призначення платежу видача за договором кредиту №02.07.2024-100002567 (а. с. 16). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №02.07.2024-100002567 заборгованість [PERSON] складає: 5 000 гривень основного боргу, 7750 гривень процентів, 1350 гривень комісія, 2500 гривень неустойка. Всього 16 600 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 02.07.2024 по 02.11.2024 року (а. с. 16). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Водночас суд не може погодитися із нарахуванням неустойки за кредитним договором з огляду на наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка нарахована за період після 24 лютого 2022 року, заборгованість за неустойкою у розмірі 2500 гривень стягненню не підлягає. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме необхідно стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №02.07.2024-100002567 від 02.07.2024 в розмірі 14 100 гривень (основний борг у розмірі 5 000 гривень, проценти за користування кредитом у розмірі 7750 гривень та комісію у розмірі 1350 гривень). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2057,59 гривень (2422,40*84,94%).

Outcome: partial