Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною заявою в якій просить встановити факт належності йому диплому спеціаліста серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року з додатком до нього, виданого Донецьким національним університетом імені Василя Стуса. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при видачі вищевказаного диплому, у ньому, а також у додатку до нього, була допущена помилка, а саме, його ім`я записано як « [PERSON] », що не збігається із записом його імені « [PERSON] » в документах, що посвідчують особу, зокрема, у паспорті громадянина України, свідоцтві про народження тощо. У зв`язку з викладеним, рішенням управління Пенсійного Фонду України у Ставищенському районі Київської області від 16 травня 2024 року № 2629400123982 йому було відмовлено у призначенні пенсії на підставі спеціального закону, оскільки відсутнє підтвердження необхідної вислуги років, та повідомлено, що період навчання з 01 вересня 1997 року по 03 червня 2002 року згідно з дипломом серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року до вислуги років враховано не буде, тому що ім`я зазначене в дипломі, не відповідає паспортним даним заявника. Заявник звертався до Донецького національного університету імені Василя Стуса щодо виправлення допущеної у дипломі помилки, однак отримав відповідь, що у зв`язку із захопленням матеріально-технічної бази та архіву м. Донецьк університет проводить свою діяльність у м. Вінниця. Згідно з відомостями, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року зі спеціальності «Правознавство» спеціалізації «Юрист» був замовлений на ім`я [PERSON] , [INFO] , за паспортом [NUMBER] . Таким чином, враховуючи викладені обставини, університет не має можливості внести до вищевказаного правовстановлюючого документу відповідні виправлення. Заявник указує, що встановлення факту належності йому диплому спеціаліста необхідне для реалізації законного права на отримання пенсії за вислугу року, тому звернувся до суду з указаною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2024 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року вказану заяву залишено без руху. 13 лютого 2025 року заявником на виконання зазначеної ухвали надано до суду заяву в новій редакції, в якій визначено коло учасників відповідно до чинного законодавства. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено в порядку окремого провадження судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. Заінтересовані особи явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників судового процесу. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 08 травня 2024 року заявник звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років. Рішенням Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 16 травня 2024 року № 262940013982 заявнику відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю на день звернення вислуги років не менше 25 років. Зазначено, зокрема, що до страхового стажу не зараховано період навчання в Донецькому національному університеті з 01 вересня 1997 року по 03 червня 2002 року, згідно з дипломом [NUMBER] від 12 червня 2002 року, оскільки зазначено ім`я « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним заявника « [PERSON] ». Як вбачається з копії диплому серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року, він виданий [PERSON] , який закінчив у 2002 році Донецький національний університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста. Додаток до зазначеного диплому також виданий на ім`я [PERSON] . Листом Донецького національного університету імені Василя Стуса за № 50/01-06/01.15 від 06 квітня 2017 року у відповідь на заяву [PERSON] (заявника) щодо помилки було повідомлено, що Донецький національний університет імені Василя Стуса відповідно до наказу МОН України від 30 вересня 2014 року № 1084 «Про організацію освітнього процесу Донецького національного університету України у місті Вінниця» у зв`язку з захопленням матеріально-технічної бази та архіву університету в м. Донецьк проводить свою освітню діяльність у м. Вінниця. За звернення Донецького національного університету імені Василя Стуса відкрито кримінальне провадження № 12015050500000677 від 01 квітня 2015 року за фактом захоплення будівель університету озброєними людьми. Згідно з відомостями, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року зі спеціальності «Правознавство» спеціалізації «Юрист» був замовлений Донецьким національним університетом імені Василя Стуса на ім`я [PERSON] , [INFO] , за паспортом [NUMBER] . Згідно з довідкою Деснянського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області [PERSON] , документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 09 грудня 2006 року, у зв`язку з втратою паспорта серії [NUMBER] , виданого Шахтарським МВ УМВС у Донецькій області 22 травня 1996 року. Звертаючись до суду з указаною заявою, [PERSON] просив встановити факт належності йому диплому серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року, у зв`язку з неможливістю отримати пенсію за вислугу років. Пунктами 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведене свідчить про те, що у разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20 (провадження № 61-13755св21). Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 (далі - Порядку), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. Пунктом 8 Порядку встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Згідно з частиною шостою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання. Відповідно до пункту 26 Порядку якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі диплому, як документа, що підтверджує стаж роботи та дає право на призначення пенсії за вислугу років. Так, у свідоцтві про народження від 06 травня 1980 року серії [NUMBER] ім`я заявника зазначено - «[PERSON]» російською мовою, дата народження - « [INFO] ». З копії паспорту серії [NUMBER] , що був втрачений та за яким був замовлений диплом серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року, вбачається, що він був виданий на ім`я « [PERSON] », дата народження - « [INFO] ». Згідно з копією діючого паспорту заявника серії [NUMBER] , його ім`я записане « [PERSON] » (українською мовою) та « [PERSON] » (російською мовою). В особистих листках по обліку кадрів за 2002 рік та 2005 рік ім`я заявника вказано « [PERSON] », у особистому листку за 2015 рік ім`я заявника - « [PERSON] ». При цьому, в усіх трьох листках зазначено, що починаючи з 1997 року по 2002 рік заявник навчався у Донецькому національному університеті. Відповідно до протоколу № 185 засідання комісії з установлення трудового стажу для одержання надбавки за вислугу років прокуратури Київської області від 18 лютого 2016 року заявнику включено у трудовий стаж період навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1997 року по 11 квітня 2002 року. З протоколу № 512 засідання комісії по встановленню трудового стажу прокуратури міста Києва від 05 серпня 2016 року заявнику включено до такого стажу період навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1997 року по 12 червня 2002 року Отже належність заявнику диплому серії [NUMBER] від 12 червня 2002 року, виданого Донецьким національним університетом імені Василя Стуса, підтверджується вищевказаними доказами. Враховуючи викладене, встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved