Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просять визнати за кожним право власності по 1/3 частині квартири загальною площею 66.4 кв.м., житловою площею 39.2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову позивачами зазначено, що відповідно до\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~виданого керівником\~органу приватизації\~Агропромислового комбінату\~«Донбас» 18.07.1994\~квартира,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належить позивачам\~на праві\~спільної (сумісної)\~власності в\~рівних частках.\~Відповідно до\~інформаційної довідки\~щодо технічного\~стану об`єкта\~нерухомого майна\~складеної РКП\~«Мар`їнським бюро\~технічної інвентаризації»\~було проведено\~інвентаризацію та\~визначено,\~що 3\~кімнатна квартира\~з господарськими\~будівлями за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~складається з:\~А-2\~трикімнатної квартири,\~житловою площею\~39,2\~кв.м,\~загальною площею\~66,4\~кв.м,\~Б-1\~сарай,\~ [ADDRESS] .\~За архівними\~даними РКП\~«Мар`їнське БТІ»\~станом на\~31.12.2012\~право власності\~на вищевказану\~квартиру з\~господарськими будівлями\~зареєстровано 29.07.1994\~року Селидівським\~БТІ за\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~У зв`язку\~з пошкодженням\~житла через\~ведення бойових\~дій на\~території Донецької\~області,\~у позивачів\~є необхідність\~подати заяву\~на отримання\~компенсації до\~Комісії з\~розгляду питань\~щодо надання\~компенсації за\~пошкоджені об`єкти\~нерухомого майна\~внаслідок бойових\~дій,\~терористичних актів,\~диверсій,\~спричинених збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України з\~використанням електронної\~публічної послуги\~«єВідновлення». Однак,\~через ведення\~бойових дій\~на території\~Вугледарської міської\~територіальної громади\~та вимушеної\~евакуації позивачів,\~оригінали документів\~було втрачено,\~при цьому\~наразі отримати\~підтвердження від\~Бюро технічної\~інвентаризації не\~є можливим. Наразі провести реєстрацію права власності на квартиру не вбачається за можливе, так як відсутня можливість отримання інформації в БТІ щодо реєстрації права власності на нього, що в свою чергу обмежує право позивачів на отримання від держави компенсації за пошкоджене житло Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1994, виданого Агропромисловим комбінатом «Донбас» - відділом приватизації, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.16 зворот, а.с.26). Згідно копії технічного паспорта на квартиру, складеного станом на 28.12.2012, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначені співвласниками квартири за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії інформаційної довідки щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна від 02.10.2015 за № 06/845, виданої Районним комунальним підприємством «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації», об`єкт: трикімнатна квартира з господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., по архівним даним РКП «Мар`їнське БТІ» станом на 31.12.2012 право власності на вищевказану квартиру з господарськими будівлями зареєстровано 29.07.1994 р. Селидівським БТІ (реєстровий № 411) за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва №1 про право власності на житло, виданого відділом приватизації Агропромислового комбінату «Донбас» згідно з розпорядженням від 26.03.1993 р. №12 (а.с.27). З 22.01.1998 позивачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та у подальшому зняті з реєстраційного обліку 22.01.2007 та 20.12.2004, відповідно (а.с.7-8, 10-11). З 01.07.1996 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-16). Відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с.21). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м.Київ від 26 липня 2024 року №74308719, відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки відповідно до встановлених пошуків за адресою: [ADDRESS] , відсутня інформація про проведення реєстрації у Державному реєстрі прав, або інших електронних реєстрах або на паперових носіях. У зв`язку з цим направлено запит до ВУГЛЕДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЙ АДМІНІСТРАЦІЇ ВОЛНОВАСЬКОГО РАЙОНУ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ. Та отримано відповідь стосовно реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якої, починаючи з 13 березня 2022 року село Павлівка Вугледарської міської територіальної громади включено до віднесено до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. На теперішній час, населені пункти Вугледарської міської територіальної громади знаходиться в зоні проведення активних бойових дій та тимчасової окупації, тому роботу Державного реєстру прав на нерухоме майно на території Вугледарської міської територіальної громади не відновлено, а відповідний сертифікат відкритого ключа державного реєстратора речових прав виконавчого комітету Вугледарської міської ради є заблокованим. Враховуючи, що територія Павлівської територіальної громади увійшла до складу території Вугледарської міської територіальної громади, архіви Мар`їнського бюро технічної інвентаризації, стосовно Павлівської територіальної громади не передавалися. Тому, Вугледарська міська військова адміністрація не має можливості надати інформацію стосовно зареєстрованого права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги суд виходить з такого. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У пункті 1 частини другої зазначеної статті передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном згідно з положеннями частини першої статті 317 ЦК України. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ураховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі N 920/615/16, від 05 вересня 2019 року у справі N 907/310/18). Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 760/14438/15-ц. Отже, розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права за загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється. Тобто положення стаття 392 ЦК України спрямована на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція викладена у пункті 13 постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі N 910/1016/17, пункті 12 постанови від 17 квітня 2018 року у справі N 914/1521/17). З огляду на викладене, ураховуючи надані суду докази, суд уважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання за позивачами права власності.

Outcome: approved