Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В уточненій заявізаявник, [PERSON] , просить суд: - встановити факт належності йому - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , - правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною та зареєстрованого в реєстрі за № 1317. В уточненій заяві заявник зазначив, що 28 жовтня 1997 року між ним, [PERSON] , та [PERSON] , що діяла на підставі доручення від імені [PERSON] укладено договір купівлі-продажу стройового жилого будинку, розташованого в с.Новогригорівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Зазначений договір сторонами підписано та посвідчено приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною та зареєстрованого в реєстрі за № 1317. 23 грудня 2022 року Виконавчий комітет Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області своїм рішенням №409 «Про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси: [ADDRESS] » вирішив присвоїти житловому будинку садибного типу загальною площею 55,6 кв.м., в тому числі житловою площею 29,7 кв.м., розташованому за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 28.10.1997 року, реєстраційний №1317, адресу вул.Перемоги, 117, село Новогригорівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область. Враховуючи необхідність державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на зазначений житловий будинок у відповідному реєстрі речових прав заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області з заявою від 25 січня 2023 року про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Збаранська Наталія Юріївна відділу державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області відмовила у проведенні реєстраційних дій за заявою від 25 січня 2023 року у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі (договір купівлі-продажу) невірно зазначене прізвище власника нерухомого майна, що не співпадає з паспортними даними заявника. Таким чином, при оформленні зазначеного договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною допущена помилка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. У зв`язку із чим виникла необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку від 28 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною та зареєстрованого в реєстрі за № 1317 У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи Верхньодніпровської міської ради не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 18 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 28 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] , що діяла за дорученням від імені [PERSON] укладено договір купівлі-продажу стройового жилого будинку, розташованого в с.Новогригорівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Зазначений договір сторонами підписано та посвідчено приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною та зареєстрованого в реєстрі за № 1317 (а.с.8). Однак, у пункту 1 договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною та зареєстрованого в реєстрі за № 1317, прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2000 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, на першій сторінці прізвище українською мовою записане як « [PERSON] », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « [PERSON] » (а.с.5-6). Також в матеріалах справи міститься копія картки платника податків, в якій його прізвище українською мовою записане як « [PERSON] » (а.с.7). 23 грудня 2022 року Виконавчий комітет Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області своїм рішенням №409 «Про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси: [ADDRESS] » вирішив присвоїти житловому будинку садибного типу загальною площею 55,6 кв.м., в тому числі житловою площею 29,7 кв.м., розташованому за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 28.10.1997 року, реєстраційний №1317, адресу: вул.Перемоги, 117, село Новогригорівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область (а.с.10). Рішенням №66230688 про відмову в проведенні реєстраційних дій від 30 січня 2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Збаранською Наталією відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] від 25.01.2023 за №53864691, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі (договорі купівлі-продажу) невірно зазначене прізвище власника нерухомого майна, що не співпадає з паспортними даними заявника (а.с.9). В матеріалах справи також міститься витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також копія технічного паспорту від 23 листопада 2022 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до даних документів замовником зазначений [PERSON] (а.с.11-15). Згідно до листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 15.02.2023 року вбачається, що з огляду на те, що діяльність приватного нотаріуса Зезуль Л.Я. припинена, з питання виправлення помилки, допущеної у тексті нотаріального документа, рекомендовано звернутись до суду. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до вимог статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Лідією Яківною та зареєстрованого в реєстрі за № 1317, підтверджується: копією паспорта громадянина України; копією картки платника податків, витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. За таких обставин, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що встановлення зазначеного факту, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне заявнику для реалізації своїх прав на розпорядження власністю, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved