Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №1881219 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За вказаним договором [PERSON] отримала кредит в сумі 2000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. В подальшому відповідач порушила умови кредитного договору та не повернула кредит в повному обсязі та не виконала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 6560,00 грн. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Після відступлення права вимоги остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 6560,00 грн., а також суму сплаченого судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві до суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилася,\~про час\~та місце\~судового засідання\~повідомлена належним\~чином,\~шляхомнаправлення судової повіски(а.с.58), про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1881219, відповідно до умов якого надало відповідачу грошові кошти у сумі 2000 грн., строком 30 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Відповідно до п.1.4.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Пунктом 1.5.1 Договору визначена орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартно процентною ставкою 693,50% річних. Згідно п. 1.6.1 орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 3140,00 гривень. Відповідно до п.2.1 Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної карти клієнта. Договір підписано [PERSON] електронним підписом С 853(а.с.11-16). Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] з якою укладено договір № 1881219 від 05.05.2021 року ідентифікована ТОВ «ЛІНЕУРА Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: С 853 час відправки ідентифікатора позичальнику 05.05.2021 13:14:15, номер телефону на який відправлено ідентифікатор 380986708100(а.с.20). 05.05.2021 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення на підставі договору № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» здійснила перерахування коштів в сумі 2000,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] (а.с.28). Відповідно до вивписки з особового рахунку за кредитним договором № 1881219 сума заборгованості [PERSON] становить 6560,00 грн.(а.с.18). 24.12.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» уклали Договір факторингу №20-24122021(а.с.24-27). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 20-2412201 від 24.12.2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 6560,00 грн.(а.с.19). Правовою підставою заявлених ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналог власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Враховуючи,\~що відповідачем\~не виконано\~грошові зобов`язання\~в строки,\~передбачені умовами\~договору,\~з урахуванням\~наведених вище\~вимог закону,\~досліджених судом\~доказів та\~встановлених на\~їх підставі\~обставин,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивачем\~доведено належними\~та допустимими\~доказами,\~що внаслідок\~неналежного виконання\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~у відповідача\~утворилась заборгованість,\~яка становить\~6560,00\~грн.\~Таким чином,\~позовні вимоги\~ТОВ ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ»,\~є обґрунтованими\~та підлягають\~задоволенню. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, позивач додав копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 22.04.2025, платіжну інструкцію № 37720 від 22.04.2025 року. Суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, стороною відповідача, на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат, не подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.03.2025 року по справі № 275/150/22 (провадження 61-13766св24). Таким чином, суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, задоволення позовних вимог, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved