Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

У лютому 2025 року позивач АТ «ПУМБ» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: № 200909924301 від 10.11.2017 року за яким видано кредит у сумі 33 752,74 грн та № 1001325741001 від 03.06.2019 року, за яким видано кредит у сумі 46 836,00 грн на умовах строковості, платності, зворотності зі сплатою процентів за користування коштами. Свої зобов`язання за кредитними договорами АТ «ПУМБ» виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в узгодженому розмірі за кожним із договорів, однак [PERSON] належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 115 924,12 грн, зокрема: за кредитним договором № 200909924301 від 10.11.2017 року в загальному розмірі 55 724,52 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 33 752,74 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 21 971,78 грн та за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року в загальному розмірі 60 199,60 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 26 551,85 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10,07 грн та заборгованість за комісією 33 637,68 грн. Зважаючи на те, що [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів кредитора, АТ «ПУМБ» вимушене звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заявлений загальний розмір заборгованості за кредитними договорами та 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 115-116). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. Відповідачем відзиву на позов не подано, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. Судова повістка, яка була направлена на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.11.2017 року [PERSON] підписала Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200909924301 та паспорт споживчого кредиту, умовами яких сторони погодили суму кредиту - кредитний ліміт у формі кредитної лінії у розмірі 1 000,00 грн, цільове призначення - на споживчі цілі, розмір стандартної процентної ставки/реальної річної процентної ставки - 49 % річних, строк кредитування - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, зі спливом цього строку продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін. Сторони також узгодили, що кредит надається шляхом видачі неперсоніфікованої кредитної картки миттєвого випуску, емітованої банком № [NUMBER] із встановленням на поточному рахунку [NUMBER] у гривнях кредитного ліміту (а.с. 16,17). Також 03.06.2019 року [PERSON] підписала Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001325741001 та паспорт споживчого кредиту умовами яких сторони погодили споживчий кредит на загальні цілі GP X-cell ВСЕЯСНО online (36) банківський переказ. Сума кредиту - 46 836,00 грн, строк кредитування - 36 місяців; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99 %; розмір процентної ставки 0,01 % річних; схема повернення кредиту ануїтетними (рівними) платежами. Спосіб надання кредиту банківський переказ на рахунок № [NUMBER] у гривні в АТ «ПУМБ», та підписанням цієї Заяви відповідачем отримано платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 18,19). При укладенні договору сторони також узгодили порядок повернення кредиту відповідно до графіку платежів, наведеного у Заяві від 03.06.2019 року: дата платежу - до 03 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди - з 03.06.2019 року по 03.06.2022 року (усього 36 місяців), сума платежу за розрахунковий період - по 3 169,96 грн щомісяця, останній платіж - 3 169,81 грн, загальна сума платежів - 114 118,41 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1 868,76 грн щомісячно, а загальна сума комісії за період кредитування - 67 275,36 грн. Підписанням Заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі скорочено - ДКБО) [PERSON] беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення цих договорів, що розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, у тому числі дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням заяв підтвердила свою згоду на укладення договору страхування за угоджених умов. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Таким чином, підписані [PERSON] . Заяви за своєю суттю є договорами приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України. Крім того, позичальник була належним чином ознайомлена із паспортами споживчого кредиту до кожної із Заяв, які містять детальний розпис умов кредитування, складових загальної вартості кредиту, порядок повернення кожного з отриманих нею кредитів, про що свідчить її підпис у вказаних документах. Із наведеного вище порядку при укладенні договорів [PERSON] здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договорів на запропонованих їй банком умовах. Без відповідних дій зі сторони відповідача укладення договорів було б неможливе. Судовим розглядом встановлена доведеність факту належного виконання АТ «ПУМБ» зобов`язань перед [PERSON] за кредитним договором № 200909924301 від 10.11.2017 року, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, з яких вперше на суму в розмірі 892,38 грн використано відповідачем 13.11.2017 року для покупки через PDS-термінал (по картці [NUMBER]); ELDORADO 127, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника за період з 10.11.2017 року до 01.12.2024 року (а.с. 89-94). Відповідно до довідки про збільшення кредитного по договору № 200909924301 від 10.11.2017 року боржника [PERSON] , встановлений відповідачу 10.11.2017 року кредитний ліміт в розмірі 1 000,00 грн неодноразово збільшувався, а саме: 25.01.2018 року до 5 000,00 грн; 18.05.2018 року до 9 500,00 грн; 13.12.2018 року до 14 500,00 грн; 04.04.2019 року до 18 300,00 грн; 13.08.2019 року до 23 300,00 грн; 11.12.2019 року до 28 300,00 грн; 10.07.2020 року до 33 752,74 грн (а.с. 61). Також судом з`ясовано, що АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 46 836,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.35560419.71984.8810 від 03.06.2019 року (а.с. 62) та виписками по особовому рахунку позичальника за період з 03.06.2019 року по 01.12.2024 року та за період з 10.11.2017 року по 01.12.2024 року (а.с. 75-76, 76-79, 80-89) Крім того, виписки з банківських рахунків позичальника містять інформацію про рух коштів на балансі рахунків відповідача, баланси станом на дату укладання кредитних договорів, всі операції по рахунках (з визначенням дати та суми проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, в тому числі: здійснення покупок, внесення готівки, погашення заборгованості за кредитними договорами та сплата відсотків, оплата страхових платежів тощо). Банківські виписки мають статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій, касових чекових книжок. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що позичальник свої зобов`язання не виконувала належним чином. З наданих позивачем розгорнутих розрахунків заборгованості станом на 01.12.2024 року за кожним із кредитних договорів вбачається, що загальний розмір заборгованості становить 115 924,12 грн, зокрема: за кредитним договором № 200909924301 від 10.11.2017 року в загальному розмірі 55 724,52 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 33 752,74 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 21 971,78 грн; за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року в загальному розмірі 60 199,60 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 26 551,85 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10,07 грн та заборгованість за комісією 33 637,68 грн (а.с. 63-66, 67-74). Оскільки відповідач не навела власного контррозрахунку суми боргу, не надала первинних документів, за якими можна було б прослідкувати здійснені нею платежі, виходячи з обсягу наявних у справі доказів, суд вважає доведеною заборгованість за тілом кредиту та за процентами за користування кредитом за кожним із кредитних договорів, а саме: кредитним договором № 200909924301 від 10.11.2017 року в загальному розмірі 55 724,52 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 33 752,74 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 21 971,78 грн; за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року в загальному розмірі 26 561,92 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 26 551,85 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10,07 грн, оскільки вони розраховані банком арифметично правильно, з урахуванням здійснених відповідачем платежів, відображених у виписках по рахунках та безпосередньо у наданих розрахунках. Отже, за відсутності доказів зворотного, суд вважає доведеною заборгованість за тілом кредиту та за процентами за користування кредитом. Що стосується вимоги про стягнення комісії за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року в розмірі 33 637,68 грн, то суд не вбачає правових підстав для стягнення вказаної суми коштів, виходячи з такого. Так, з матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір № 1001325741001 від 03.06.2019 року є споживчим. У п. 4 Заяви № 1001325741001 від 03.06.2019 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99 %, яка нараховується щомісячно. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Таким чином, суд зауважує, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Додатково суд звертає увагу, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються відповідачу, та за які АТ «ПУМБ» встановлена щомісячна комісія, не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх із споживачем [PERSON] безпосередньо при укладенні кредитного договору № 1001325741001 від 03.06.2019 року. Відтак, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків з цього приводу дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 року в справі № 194/1387/19. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування комісії у сумі 33 637,68 грн за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року , а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині є такими, що не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, істотність їх порушення, часткову обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягненням із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 82 286,44 грн, з яких: за кредитним договором № 200909924301 від 10.11.2017 року в загальному розмірі 55 724,52 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 33 752,74 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 21 971,78 грн; за кредитним договором № 1001325741001 від 03.06.2019 року в загальному розмірі 26 561,92 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 26 551,85 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 10,07 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно із ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 719,90 грн в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог (71 %).

Outcome: partial