Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

01 травня 2025 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з [PERSON] проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Від цивільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Восени 2024 року позивачу стало відомо, що відповідач має іншу сім`ю та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, є працездатною особою, отримує дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитини не надає. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, якій потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, підручник. Позивач не працює та допомоги на дитину не отримує, наразі син потребує постійного піклування та догляду, сторонньої допомоги не має, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.\~ Ухвалою судді від 05 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву [PERSON] до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 31 жовтня 2017 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 18 квітня 2025 року за №2025/005056111, [PERSON] , [INFO] , з 20 березня 2013 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Однак, як вбачається з довідки №1 від 01 травня 2025 року ОСББ «Надія-2», [PERSON] не зареєстрована, але проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм сином [PERSON] , 2017 року народження, який перебуває на утриманні матері (а.с.7). Згідно відповіді №1342826 від 05 травня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] , з 27 травня 2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Позивач у своєму позові заявила, а відповідач не надав жодних заперечень, що їх спільна дитина перебуває на повному утриманні позивача. Доказів перебування дитини сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні саме відповідача, матеріали справи не містять та останнім не надано. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших малолітній та неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву та заперечень щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6\~ ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved