Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона народилася [INFO] , на даний час їй виповнилось 43 роки. В дійсний момент, вона є одинокою матір`ю, яка самостійно виховує неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На сьогодні вона опинилась у скрутному матеріальному становищі, яке пов`язане з такими факторами, як самостійне виховання неповнолітнього сина, та виникненням хвороби, яка потребує негайного лікування, та передбачає складну дороговартісну операцію. Відповідно виписки із вищезазначеної медичної карти вона має діагноз: Деформуючий коксартроз лівого кульшового суглобу з порушенням функції ходи. На даний час розмір її щомісячного доходу не дозволяє у повній мірі утримувати неповнолітнього сина та займатись своїм лікуванням. Інших джерел доходів не має, а ні житлових субсидій, ні інших видів допомоги вона не отримує. Позивачка зазначила, що має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який їй не надає ні моральної підтримки, яку вона потребує, ні матеріальної, - взагалі її життям не цікавиться, та ніяким чином не піклується про неї. Її син матеріально забезпечений, має статус учасника бойових дій, і в дійсний момент є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, де проходить службу у [INFO] , військова частина № [NUMBER] . Наскільки їй відомо розмір його щомісячного грошового забезпечення складає 100 000 грн., вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу, але добровільно це відмовляється робити, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 26.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував у його задоволенні. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2003 року відповідач [PERSON] народився [INFO] в с.Куяльник Котовського району Одеської області, в графі «батько» вказаний - [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . Також, позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2011 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00037294677 від 26.10.2022 року відомості про батька дитини [PERSON] до актового запису про народження дитини внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно копії довідки №02-53/201 від 14.04.2025 року, виданої старостою Вестерничанського старостинського округу Талмазан Валентиною, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою в житлвоому будинку проживає її син - [PERSON] , [INFO] , який проживє разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.12.2025 року [PERSON] , [INFO] має діагноз: «Деформуючий коксартроз лівого кульшового суглобу з порушенням функції ходи». Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14.04.2025 №1504-25-04360 дохід [PERSON] за лютий складає 7542,86 грн., сума податку - 1357,71 грн., сума військового збору - 377 грн. 14 коп. Згідно копії довідки №08/193 від 06.02.2025 року сержант [PERSON] , [INFO] дійсно у період 29 червня 2024; 23 липня 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи на ділянці відповідальності [INFO] , а саме [ADDRESS] . Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 СК України). Відповідно до частини 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). З указаного вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19. Таким чином, при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання матері, суд враховує актуальну і дійсну потребу позивача у матеріальній допомозі, наявність хвороби, яка потребує лікування та придбання лікарських засобів, перебування на утриманні неповнолітнього сина, отримання мінімального доходу, який не може задовольнити її життєві потреби. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою та має змогу сплачувати аліменти на утримання матері, позов визнав у повному обсязі і оскільки питання матеріальної допомоги між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача на користь матері у розмірі заявленому у позові, тобто 1/4 від усіх видів заробітку (доходів) [PERSON] щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 22.04.2025 року. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved