Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 24\~вересня 1983\~року між нею та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано у Палаці урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис №\~721 та видано свідоцво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні відносини з відповідачем не склались, з тих причин, що сторони мають різні типи характеру. З цих підстав між ними постійно відбуваються сварки та непорозуміння, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Відповідач проживає окремо. Позивач вважає, примирення неможливим. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однак на неодноразові пропозиції позивача про добровільне припинення шлюбних відносин, відповідач не погоджується. Тому позивач вимушена звернутись до суду. Позивач належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Палацом урочистих подій м.\~Олександрії Кіровоградської області, 24 вересня 1983 року, [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ", про що внесено відповідний актовий запис №\~721. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки відповідач їх визнав повністю та просив розірвати шлюб, що не шкодить інтересам сторін.

Outcome: approved