Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

03 березня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "ФК "ЄАПБ" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 09 лютого 2022 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102082809, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" надало позичальнику [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн. 16 липня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 16072024, згідно якого до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором № 102082809 від 09 лютого 2022 року. Окрім того, 31 січня 2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5465179, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн. 24 листопада 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 24112023, згідно якого до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором № 5465179 від 31 січня 2022 року. Також, 14 січня 2022 року між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 74457227, відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 18000,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, та в подальшому - додаткові угоди до нього, згідно яких до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором № 74457227 від 14 січня 2022 року. У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитних договорів, у нього утворилася заборгованість, а саме: 11 650,00 грн за договором № 102082809 від 09 лютого 2022 року; 63700,00 грн за договором № 5465179 від 31 січня 2022 року та 28 244, 52 грн за договором № 74457227 від 14 січня 2022 року. У зв`язку із викладеним, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка у загальному розмірі складає 103 594, 52 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2025 року цивільну справу № 753/5022/25 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 17 березня 2025 року. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17 березня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 25 березня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач зазначив, що він не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами договорами щодо яких виник спір. Таким чином позивач просить суд витребувати від АТ "Універсал Банк" інформацію про наявність банківського рахунку відповідача, а також інформацію щодо факту надходження кредитних коштів та користування ними. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, вказаною ухвалою суду було витребувано від АТ «Універсал Банк»: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] . - Інформацію про надходження 09.02.2022 на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 10000,00 грн; інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; інформацію про надходження 14.01.2022 на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 18000,00 грн; інформацію про надходження 31.01.2022 на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 20000,00 грн. 04 квітня 2025 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація, у якій зазначено про те, що у банку на ім`я [PERSON] були емітовані платіжні картки: № [NUMBER] та № [NUMBER] . 09 лютого 2022 року на картковий рахунок № [NUMBER] був зарахований платіж у сумі 10 000,00 грн; 14 січня 2022 року на картковий рахунок № [NUMBER] було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 18 000,00 грн; 31 січня 2022 року на картковий рахунок № [NUMBER] було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 20 000,00 грн. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялася відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102082809, відповідно до умов якого: сума кредиту - 10 000,00 грн, строк дії кредиту - 90 днів - до 10 травня 2022 року; процентна ставка - 1,25 % протягом пільгового періоду, 5% протягом поточного періоду; комісія за надання кредиту -1000,00 грн. Відповідно до пункту 2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника [NUMBER], відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора/ Відповідно до пункту 5.1, зокрема, вбачається, що Товариство в електронній формі повідомило його шляхом надання доступу до проекту цього договору, правил та іншої інформації розміщеної на сайті товариства про відомості (інформацію) вказану у ч.1,2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інших актах законодавства з метою прийняття позичальником свідомого рішення щодо доцільності отримання кредиту. Додатком № 1 до договору є графік платежів, у якому зазначена періодичність платежів, розмір реальної процентної ставки,загальна вартість кредиту. Окрім того, 31 січня 2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5465179, відповідно до якого, сума кредиту становить - 20000,00 грн, строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 1,9 % в день. Відповідно до пункту 2.1 договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахунку за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника [NUMBER], відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п. 11 договору кредиту, реквізити та підпис сторін. Згідно пункту 10 .8 договору вбачається, що підписуючи цей договір споживач підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальної формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1,2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додатком № 1 до договору є графік платежів, у якому зазначена періодичність платежів, розмір реальної процентної ставки, загальна вартість кредиту, реквізити для оплати заборгованості. Окрім того, 14 січня 2022 року між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 74457227, відповідно до якого, сума кредиту становить - 18000,00 грн, строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 1,99 % в день. Відповідно до пункту 20 договору, зазначено реквізити сторін, серед яких платіжним рахунком позичальника зазначено картковий рахунок № [NUMBER] . Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника [NUMBER], відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п. 20 договору кредиту, реквізити та підпис сторін. Згідно пункту 5.1 договору вбачається, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він на сайті Товариства ознайомився із інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додатком № 1 до договору є графік платежів, у якому зазначена періодичність платежів, розмір реальної процентної ставки, загальна вартість кредиту. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір № 102082809 від 09 лютого 2022 року було підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора [NUMBER]; кредитний договір № 5465179 від 31 січня 2022 року було підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора [NUMBER]; кредитний договір № 74457227 від 14 січня 2022 року було підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора [NUMBER]. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюються до укладених в письмовій формі. Щодо договору № 102082809 від 09 лютого 2022 року, суд зазначає наступне. Матеріали справи містять копію платіжного доручення № 39551155, з якого вбачається, що 02 лютого 2022 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , кошти у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до інформації, яка надійшла від АТ «Універсал Банк», картковий рахунок № [NUMBER] належить [PERSON] ;09 лютого 2022 року на рахунок було зарахований платіж у сумі 10 000,00 грн. Отже, вбачається, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 10000,00 грн на умовах передбачених договором. Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт отримання від ТОВ «Мілоан» кредитних коштів та користування ними. 16 липня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 16072024, згідно якого до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором № 102082809 від 09 лютого 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102082809 від 09 лютого 2022 року в сумі 11 650,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1650,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитними договорами перед ТОВ "Мілоан" чи сплата такої позивачу після укладання договору факторингу. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 102082809 від 09 лютого 2022 року в сумі 11 650,00 грн. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ "Мілоан", невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договором відступлення прав вимоги. Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 102082809 від 09 лютого 2022 року в сумі 11 650,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1650,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов' язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором № 102082809 від 09 лютого 2022, укладеними між ним та ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в розмірі 11 650,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1650,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Щодо договору № 5465179 від 31 січня 2022 року суд зазначає наступне. Відповідно до інформації, яка надійшла від АТ «Універсал Банк», картковий рахунок [NUMBER] належить [PERSON] ;31 січня 2022 року на рахунок було зарахований платіж у сумі 20 000,00 грн. Отже, вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 20000,00 грн на умовах передбачених договором. Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт отримання від ТОВ «Авентус Україна» кредитних коштів та користування ними. 24 листопада 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 24112023, згідно якого до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором № 5465179 від 31 січня 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24 листопада 2023 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5465179 року в сумі 63 700,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 43700,00 грн - заборгованість за відсотками. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитними договорами перед ТОВ "Авентус Україна" чи сплата такої позивачу після укладання договору факторингу. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 5465179 від 31 січня 2022 року. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №5465179 від 31 січня 2022 року в сумі 63700,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 43 700,00 грн - заборгованість за відсотками. Умовами договору № 5465179 від 31 січня 2022 рокуроку передбачено, що строк договору становить 30 днів. Розрахунок загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, зазначені у таблиці обчислення, яка є додатком №1 до договору та є невід`ємною частиною договору, та згідно якої вбачається, що загальна вартість позики складає 31 400,00 грн, з яких: 20 000,00 грн - сума позики, 11400,00 грн - проценти за користування позикою. Статтями 1046, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики № 5465179 від 31 січня 2022 року ТОВ «Авентус Україна», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі до 02 березня 2022 року включно. Таким чином відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 02 березня 2022 року включно. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою після 02 березня 2022 року (дата повернення позики) є безпідставною та задоволенню не підлягає. Пунктом 1.4 договору чітко встановлено зобов`язання щодо повернення товариству нараховані проценти та суму позики в строк до 30 днів. В матеріалах справи відсутні будь які додаткові угоди укладені між сторонами щодо можливості продовження кредитування, а тому нарахування відсотків за період після 02 березня 2022 року є безпідставним. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором №5465179 від 31 січня 2022 року, укладеними між ним та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в розмірі 31400,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11400,00 грн - заборгованість за відсотками. Щодо договору № 74457227 від 14 січня 2022 року суд зазначає наступне. Відповідно до інформації, яка надійшла від АТ «Універсал Банк», картковий рахунок [NUMBER] належить [PERSON] ;14 січня 2022 року на рахунок було зарахований платіж у сумі 18 000,00 грн. Отже, вбачається, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 18000,00 грн на умовах передбачених договором. Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт отримання від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» кредитних коштів та користування ними. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, та в подальшому - додаткові угоди до нього, згідно яких до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором № 74457227 від 14 січня 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 74457227 року в сумі 28 244,52 грн, з яких: 18000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10 244, 52 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 74457227від 14 січня 2022 року. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №74457227 від 14 січня 2022 року в сумі 28 244,52 грн, з яких: 18000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10244,52 грн - заборгованість за відсотками. Вбачається, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 18 000,00 грн та процентів за користування позикою в розмірі 10244,62 грн, яка доведена суду належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача коштів за договором кредиту № 102082809 від 09 лютого 2022 року в сумі 11 650,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1650,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією; за договором кредиту № 5465179 від 31 січня 2022 року в розмірі 31400,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11400,00 грн - заборгованість за відсотками; № 74457227 від 14 січня 2022 року в розмірі 28244,52 грн, з яких: 18000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10244,52 грн - заборгованість за відсотками. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial