Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

26 травня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Холодняк В.М., звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання на період навчання щомісячно, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2026 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09 вересня 2022 року позивач навчається на денній формі навчання в Черкаській медичній академії за спеціальністю 223 медсестринство за денною формою навчання, термін закінчення навчання 30 червня 2026 року. Навчання позивача проходить за кошти регіонального замовлення. В період навчання позивач отримує стипендію від навчального закладу розмір якої складає щомісячно по 1510 гривень. До виповнення позивачем 18 років, батько сплачував аліменти на її утримання за рішенням суду. Після виповнення позивачем 18 років батько не надає матеріальної допомоги на навчання добровільно. Допомогу в навчанні позивачу надати мати [PERSON] , оскільки коштів, які виплачуються навчальним закладом у розмірі 1510 гривень 00 копійок на елементарні потреби не вистачає. У зв`язку з із денною формою навчання позивач позбавлена можливості бути працевлаштованою та своєю працею заробляти на проживання у зв`язку з навчанням. Під час навчання позивачем придбаються для навчання зошити, кулькові ручки, папір для написання рефератів, посібна література, тобто предмети якими позивач користування у своєму навчанні. Крім того, позивач купує одяг, предмети особистої гігієни, ліки в разі захворювання, продукти харчування та інші предмети і товари, які є життєво необхідними. На даний час позивач навчається на 4 курсі та її навчання проходить паралельно з практичним навчання, які відбувають в різних лікувальних закладах м. Черкаси, тому їй доводиться користуватися міським транспортом, витрачаючи на проїзд кошти. Після досягнення позивачем повноліття, матеріальне її утримання повністю здійснює її матір. Батько [PERSON] припинив матеріально утримувати позивача, яка продовжує навчання, після досягнення нею 18 років. Матеріальні витрати по утриманню позивача у зв`язку з її навчанням складають орієнтовно 8000 гривень в місяць. Враховуючи реальні ціни, які плинно збільшуються, на продукти харчування, одяг, отримані 1510 гривень від навчального закладу є мізерними тому, які реально кошти позивачем витрачаються на її утримання під час навчання. Таким чином, позивач потребує матеріальної допомоги не тільки з боку матері, а також і з боку свого батька [PERSON] . Батьки позивача між собою шлюб розірвали за рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2010 року та проживають окремо, але позивач стверджує, що батько має можливість надавати матеріальну допомогу на період її навчання. Позивачу відомо, що в батька на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. За вказаних обставин, позивач, в інтересах якої діє адвокат, звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 29 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. 13 червня 2025 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій останній зазначає, що позовній вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Суд, врахувавши доводи позивача, в інтересах якої діє адвокат, які викладені у позовній заяві, а також позицію відповідача, яка викладена у його заяві, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 10 вересня 2010 року, у справі №2-727/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вирішено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 березня 2007 року у виконкомі Макіївської сільради Смілянського району Черкаської області, актовий запис за №3 розірвати (а.с.12). Відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області 01 червня 2007 року (а.с.11). Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Згідно довідки №646/04-03, виданої Черкаською медичною академією 14 травня 2025 року, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу Черкаської медичної академії спеціальності 223 медсестринство з 01 вересня 2022 року (наказ на зарахування №42-ПН від 26 липня 2022 року). Форма навчання денна за кошти регіонального замовлення. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2026 року (а.с.13). Як вбачається з довідки про доходи №40, виданої Черкаською медичною академією 15 травня 2025 року, [PERSON] справді навчається в Черкаській медичній академії на державній основі, займає посаду студентки денної форми навчання групи ІІІ ф Б (9). У період з 01 січня 2025 року по 30 квітня 2025 року мала дохід у загальній сумі 6040 гривень 00 копійок, з яких щомісячний дохід становить 1510 гривень 00 копійок (а.с.14). Враховуючи, що донька сторін, якій, станом на день розгляду даної справи, виповнилося повних 18 років, хоча і навчається на денній державній формі навчання та отримує стипендію, однак розмір такої є менше 1/2 частини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», не працевлаштована, інших джерел доходу, окрім вказаної стипендії, не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Додані до позовної заяви фіскальні чеки, чеки, разові квитки для проїзду підтверджують факт здійснення витрат позивачем [PERSON] на придбання квитків на проїзд до місця навчання, придбання канцелярського приладдя, одягу, засобів особистої гігієни та продуктів харчування (а.с.15-19). Доказів надання відповідачем [PERSON] доньці - позивачу [PERSON] коштів придбання канцелярського приладдя, одягу, засобів особистої гігієни та продуктів харчування, матеріали справи не містять та відповідачем не надані. У позовній заяві [PERSON] зазначила, а відповідач [PERSON] визнав, що вищевказані витрати, які пов`язані з навчанням, несуть виключно позивач та її матір [PERSON] . Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] визнає факт можливості надання ним матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання. У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №208/3075/16, від 10 жовтня 2018 року у справі №216/3757/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц акцентовано увагу на тому, що витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання останньої на період її навчання, при цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка не працює, після досягнення повноліття продовжує навчатися у начальному закладі, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на оплату проїзду у громадському транспорті, придбання продуктів харчування, одягу та необхідних речей для навчання, а також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та визнання ним позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з чим приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну навчання, має становити 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі\~ у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6\~ ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України, та

Outcome: approved