Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє представниця адвокатка Гренджа В. Ю., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 02 липня 2024 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 295, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Зазначав, що з самого початку сімейне життя між сторонами не склалося внаслідок розбіжностей поглядів на шлюб та сім`ю. Зокрема, відповідачка через два місяці подружнього життя покинула позивача та перейшла проживати до своїх батьків. Також у січні 2025 року відповідачка [PERSON] виїхала на сезонні роботи в Чехію, про своє рішення чоловіка не повідомила, у зв`язку із цим фактично їхні шлюбні відносини припинилися. Уже більше шести місяців вони спільно не проживають однією сім`єю, як чоловік і дружина, мешкають окремо в різних країнах. Шлюбних відносин не підтримують, практично не спілкуються та не цікавляться один одним та жодних спільних інтересів не мають. Він втратив почуття кохання до відповідачки і не бажає з нею більше проживати у шлюбі. Стверджував і те, що спору відносно спільного майна подружжя у них немає. Також зазначав, що врегулювати цей спір у позасудовому порядку не є можливим, оскільки подружжя не спілкується між собою. Посилаючись на наведені вище обставини просив суд шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 02 липня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 295, розірвати. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2025 року відкрито провадження в цій справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. Своїм правом подати відзив на позовну заяву [PERSON] відповідачка [PERSON] не скористалася. Позивач [PERSON] та його представниця адвокатка Гренджа В. Ю. у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Водночас представниця позивача [PERSON] - адвокатка Гренджа В. Ю. подала до суду заяву від 16.06.2025, в якій просила розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с.27). Відповідачка [PERSON] також у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, однак подала до суду 04 червня 2025 заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить позов задовольнити (а.с.25). З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке. Судом установлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 02.07.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 295, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого наявний у матеріалах цієї справи (а.с.26). Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду, зокрема, положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічне положення закріплено і в ч. 1 ст. 24 СК України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно зі ст. 111 СК України суд уживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим продовжувати шлюбні відносини, а відтак суд не вживає заходи щодо їх примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як регламентовано ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як установлено судом, подружні стосунки між сторонами припинені з причин розбіжностей їх характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові і довіри один до одного та припинення шлюбних відносин у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з цим позовом про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд доходить висновку, що примирення і подальше подружнє життя сторін не є можливим та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Отже, враховуючи зазначене вище, у тому числі бажання обох сторін розірвати шлюб, а також

Outcome: approved