Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач у справі є її батьком, до досягнення нею повноліття він сплачував аліменти на її утримання, шлюб між її батьками розірвано, наразі вона проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Вона навчається за договором на І курсі групи ЕІ-24 факультету економіки та управління бізнесом, за спеціальністю 051 Економіка, денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб в Криворізькому національному університеті, термін навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців: з 01.09.2025 по 30.06.2028. Рік навчання становить 25 400 грн. У зв`язку з навчанням влаштуватися на роботу не має можливості, мати не в змозі самостійно її утримувати. Вважає, що відповідач повинен утримувати її на час навчання, оскільки він є здоровою, працездатною особою. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання або до досягнення нею 23 віку, зважаючи на те, яка із зазначених обставин настане першою. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явилася, згідно заяви від 17.06.2025 просила справу розглядати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kv.dp.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої зазначені батько [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 12 квітня 2007 року виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Шлюб між батьками позивача розірвано. Станом на день розгляду судом даної справи [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №232 від 29.08.2024 укладено між Криворізьким національним університетом та [PERSON] для здобувача вищої освіти [PERSON] . Позивач [PERSON] є студентом першого курсу групи ЕІ-24 факультету економіки та управління бізнесом за спеціальністю 051 Економіки у Криворізькому національному університеті денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб, тривалість навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців з 01.09.2024 по 30.06.2028, що підтверджується довідкою №36-95/2025 від 11.04.2025 року. Виходячи із встановлених судом обставин, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Позивач проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу на навчання сина не надає, позов визнав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті аліменти на утримання доньки у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 22.04.2025 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення навчання 30.06.2028. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення [PERSON] 23-річного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір розмірі 1211, 20 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved