Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, [INFO] , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Усть-Чорнянська селищна рада, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 липня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] , про що виконавчим комітетом Лопухівської сільської ради складено актовий запис №6 та було видано свідоцтво про укладення шлюбу. Позивачка зазначає, що від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2016 року по справі №307/2246/1-ц шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Позивачка вказує на той факт, що після розірвання шлюбу вони примирилися та стали знову проживати однією сім`єю спільно в будинку [ADDRESS] . В подальшому, 07 вересня 2024 року, від відповідача [INFO] вона отримала сповіщення про те, що її колишній чоловік, захищаючи незалежність України, загинув [INFO] , в результаті проведення бойових дій поблизу Вугледара, Волноваського району, Донецької області, під час обстрілу, про що свідчить свідоцтво про його смерть. Після цього вона звернулася до відповідача Головного управління ПФУ в Закарпатській області, щоб отримати соціальну допомогу, але працівники пенсійного фонду їй відмовили. Причина відмови полягала в тому, що вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі з чоловіком та у зв?язку із розбіжностях реєстрації місця проживання та фактичного місця проживання, тобто в паспорті серії [NUMBER] , виданим Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській, області, на сторінці, реєстрації місця проживання позивачки значиться останнє місце проживання: [ADDRESS] , а в померлого чоловіка його місце реєстрації: [ADDRESS] . Крім того, шлюб розірваний ще в 2016 році, хоч і після розірвання шлюбу вони проживали разом. Той факт, що вона, син та померлий чоловік спільно постійно проживали разом однією сім`єю , були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов та довідкою виконкому Усть-Чорнянської селищної ради та при необхідності можуть підтвердити їх сусіди, в с. Брустури (Лопухово), які мешкають по [ADDRESS] . Позивачка звертає увагу на те, що саме встановлення факту проживання однією сім`єю має безпосереднє значення для можливості фактично реалізовувати своє та дитини право на отримання соціальної допомоги та одноразової грошової допомоги. Просить суд, встановити факт проживання однією сім`єю померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] з дружиною [PERSON] , [INFO] без реєстрації шлюбу з їх сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , до дня його загибелі, [INFO] . Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву. Даний відзив мотивовано тим, щозгідно статті 21 Сімейного Кодексу шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Таким чином, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того, звертає увагу суду , що згідно паспортних даних позивача зазначено, що реєстрація її місця проживання є [ADDRESS] , а в померлого чоловіка позивачки місце реєстрації: [ADDRESS] . Окремо того, представник зазначила, що встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання сім`єю без шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, однак не є підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя. Просить суд, відмовити позивачці, [PERSON] у позовних вимогах до відповідачів повністю Представник відповідача Міністерства оборони України через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву. Даний відзив мотивовано тим, що факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що позивач проживала однією сім`єю і була членом сім`ї [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №712/7830/16-ц, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягають, оскільки показання свідків не підтверджують ознак, властивих для проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Отже, встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги, передбачає доведення: факту проживання із загиблим, наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Вважають, що надані [PERSON] докази жодним чином не підтверджують, що вона перебувала у родинних (сімейних) відносинах з [PERSON] та у таких були наявні спільний побут, взаємні права та обов`язки. Також представник вказав, що згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця - [INFO] ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Таким чином, особа яка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, як подружжя загиблого військовослужбовця, така особа повинна довести, що вона перебувала у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі із загиблим військовослужбовцем, та не одружилася вдруге. Єдиним, належним і допустимим доказом перебування у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі є Свідоцтво про шлюб. Встановлення факту спільного проживання позивача із загиблим військовослужбовцем не дає правових підстав для віднесення заявника до кола осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця (тобто в даному випадку не породжує юридичного наслідку для заявника). Таким чином, юридичний факт по своїй суті це передумова правовідносин, і встановлення його може бути предметом розгляду суду лише за умови, що він має юридичний характер, тобто відповідно до закону викликає юридичні наслідки, такі як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. З урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких позивач зобов`язаний довести обставини, на які посилається на підтвердження заяви, вважає недоведеним факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Просить в задоволенні позову [PERSON] до відповідачів відмовити. Представник [INFO] подав до суду відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що для встановлення факту проживання однією сім?єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім?ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім?ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов?язки. Встановлення факту проживання однією сім?єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту. виникнення між ними у зв?язку із цим взаємних прав та обов?язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім?єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Докази на які позивач, як на підставу задоволення заявлених вимог, є: показання сусідів (хоча жодного клопотання про допит у якості свідків в матеріалах справи нема); акт обстеження матеріально побутових умов (наданий акт не містить жодної інформації про матеріальні та побутові умови сім?ї і взагалі не відповідає формі); довідка виконкому Усть-Чорнянської селишної ради (по суті даний документ є довідкою про склад сім?ї, видача якої була скасована наказом Міністерства соціальної політики України від 17 липня 2019 року №1106. Таким чином, вона не має жодної юридичної сили чи правового значення). Будь-яких інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивачем не надано, а відтак, вищевказані докази, на переконання відповідача не можуть беззаперечно свідчити про проживання позивачки та загиблого військовослужбовця однією сім?єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Відповідно до декларацій які містяться у відкритому доступі, позивачка в своїх деклараціях вказувала лише про свого сина та взагалі не декларувала [PERSON] як члена своєї сім?ї, а відтак спільно з ним не проживала. Просить суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Лозан Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Представники [INFO] [PERSON], Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Шак М.В. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, посилаючись на викладені у поданих відзивах обставини. Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що його покійний син [PERSON] та [PERSON] не проживали однією сім`єю після розірвання шлюбу. Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Усть-Чорнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності. Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] тв. її син [PERSON] , [INFO] , значаться зареєстрованими в [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади від 15 лютого 2024 року за №2024/001607547 та №№2024/001608174 (а.с.8). Також встановлено, що позивачка [PERSON] з 27 липня 2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 6 вересня 2016 року в цивільній справі №307/2246/16-ц між ними було розірвано (а.с.6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно сповіщення про загибель №894 від 07.02.2024 року, виданого [INFO] , встановлено, що водій-радіотелефоніст стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , [INFO] , призваний 05 вересня 2022 року на військову службу по мобілізації [INFO] , [INFO] загинув в результаті здійснення противником артилерійського обстрілу позицій підрозділу поблизу н.п. Вугледар, Волноваського району, Донецької області; загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Вугледар, Волноваського району, Донецької області, про що 15 лютого 2024 року виконавчим комітетом Усть-Чорнянської селищної ради складено відповідний актовий запис №15 (а.с.5). В акті обстеження матеріально-побутових умов, виданого виконавчим комітетом Усть-Чорнянської селищної ради №8 від 01 липня 2024 року, зазначено, що за час спільного проживання з жовтня 2016 року сім`я мала спільні права та обов`язки, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, здійснювали поточні ремонти будинку, коли був призваний на військову службу в травні 2022 року, надсилав матеріальну допомогу дружині [PERSON] , купив синові велосипед, телефон та багато одягу. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживав з 2016 року по [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Усть-Чорнянської селищної ради №647 від 26 червня 2024 року [PERSON] , 1986 року народження, мешканка [ADDRESS] на день смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , мала наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З даних декларацій про доходи позивачки [PERSON] за 2016, 2017, 2018 року вбачається, в інформації про членів сім`ї суб`єкта декларування нею зазначено тільки сина [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тобто, поняття сім`ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов`язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до рішення КСУ у справі №1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України та інших про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", визначено, що до кола членів сім`ї належать дружина (чоловік), їх діти і батьки, проте членами сім`ї можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання і ведення з спільного господарства, тобто не лише близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст. 3, 74 СК України). Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, подані сторонами, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] про встановлення факту її проживання разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та їх сином [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та бюджету, наявності спільних витрат, позивачкою [PERSON] не надано. Суд не бере до уваги надані позивачкою письмові доказі: акт обстеження матеріально-побутових умов, виданого виконавчим комітетом Усть-Чорнянської селищної ради №8 від 01 липня 2024 року, та довідку виконавчого комітету Усть-Чорнянської селищної ради №647 від 26 червня 2024 року, оскільки вони не підтверджують вказаних ознак, властивих для проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, [INFO] , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Усть-Чорнянська селищна рада, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed