Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна заборону, зареєстровану Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 14.08.206 року за № 3597659, об`єкт обтяження: будинок, адреса нерухомого майна: [ADDRESS] (колишні адреси [ADDRESS] ), власник [PERSON] , внутр. №74012С2Е28F1332Е4С50, № реєстра 49-22, номер запису про обтяження: 46630212, індексний номер: 63362594 від 10.02.2022 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина на його майно, а саме на частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Указана частки будинку належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 41 від 29.02.1992 року, укладеного з колгоспом «Правда». Позивачка після смерті прийняла спадщину, про що нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.02.2022 на вказану частку будинку. Нещодавно позивачці стало відомо про заборону, зареєстровану Ніжинською державною нотаріальною конторою 14.08.2006 р. за №3597659 у зв`язку з розстрочкою, наданою при купівлі [PERSON] вказаного будинку. Відповідно до розпорядження Ніжинської РДА від 27.03.2000 р. КСП «Правда» перереєстроване в СТОВ «Мрія», ідентифікаційний код: 03797513, державна реєстрація якого в подальшому припинена. З метою захисту своїх прав позивачка звернулася до Бахмацької районної держаної нотаріальної контори (яка виконує обов`язки Ніжинської міської державної нотаріальної контори) із заявою про скасування та вилучення запису про обтяження про заборону на нерухоме майно, оскільки юридична особа ліквідована, однак отримала відмову, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом свої прав. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження у справі з правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 12 годину 40 хвилин 08 квітня 2025 року, яке в подальшому відкладено на 13 годину 45 хвилин 26 травня 2025 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2025 року підготовку справи за позовом закінчено та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 15 годину 00 хвилин 16 червня 2025 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але у наданій суду заяві просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Бахмацької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, але у наданій суду заяві просили розглядати справу без участі їх представника. У вирішенні справи покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на частку житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 5). Відповідно до договору купівлі продажу будинку від 29 лютого 1992 року, [PERSON] купив будинок по [ADDRESS] (а. с. 7). Згідно з розпорядженням Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області № 141 від 27.03.2000 здійснено перереєстрацію юридичної особи суб`єкта підприємницької діяльності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми та назви. Ідентифікаційний код: 03797513, місцезнаходження: [ADDRESS] , підстава: рішення загальних зборів від 14 березня 2000 року, заява директора Негоди Л.Д. (а. с.8 11). Рішенням Талалаївської сільської ради від 15 липня 2022 року № XVIII-153/VIII перейменовано вул. Горького в с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області на вулицю Центральну (а. с. 15). Згідно з рішенням Талалаївської сільської ради Чернігівської області від 19 квітня 2023 року № ХXІV-127/VIII вулицю в с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області Центральна перейменовано на вулицю Вадима Благовісного (а. с. 14). 04.04.2005 р. здійснена державна реєстрація припинення СТОВ «Мрія» у зв`язку з визнанням його банкротом (а. с. 18). Суд приймає до уваги подані позивачкою докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.2 ст.30\~ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За правилами ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно зі ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. З урахуванням конкретних обставин цієї справи, з огляду на те, що в справі на цей час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження й арешту вказаного нерухомого майна, що у свою чергу впливає на можливість позивачки повноцінно реалізувати свої права як власника, суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому враховується також, що у справі відсутні жодні відомості на підтвердження того, що внаслідок зняття обтяження і скасування арешту майна будуть порушені права інших осіб. Враховуючи наявність заборони на майно, належне позивачу, неможливість скасування заборони в позасудовому порядку, а також у зв`язку з тим, що позивачка в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття заборони з нерухомого майна, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття таких обтяжень, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Outcome: approved