Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

11 квітня 2025 року ТзОВ "Санфорд Капітал", в особі представника - адвоката Маслюженка М.П. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 01\~липня 2019\~року між\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~та [PERSON] \~був укладений\~договір №26203000431383\~про встановлення\~кредитного ліміту,\~який складається\~з публічної\~частини договору,\~яким є\~Універсальний договір\~банківського обслуговування\~клієнтів фізичних\~осіб у\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»,\~розміщений на\~офіційному веб-сайті\~Банку:\~https://creditdnepr.com.ua/\~та індивідуальної\~частини,\~якою є\~цей договір.\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту, однак [PERSON] , всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином обов`язки перед банком не виконав та має прострочену заборгованість у розмірі 9195,92 грн., яка включає заборгованість по тілу кредиту 4539,11 грн. та 4656,81 грн. заборгованості за відсотками. 11 квітня 2024 року між АТ «Банк\~Кредит Дніпро»та ТзОВ "Санфорд Капітал" був укладений договір факторингу №11/04/24, за умовами якого фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №26203000431383 від 01 липня 2019 року. Позивач просить\~суд стягнути\~з [PERSON] в користь ТзОВ "Санфорд Капітал" суму заборгованості за договором в розмірі 9195,92 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з 2422,40 грн. судового збору та 7200 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Ухвалою від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін. У судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~у пункті 2 прохальної частини позовної заяви, адвокат Маслюженко М.П. не викликати його у судове засідання, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправлення (а.с. 75-76). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 липня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений договір №26203000431383 про встановлення кредитного ліміту (а.с.56). Договір підписано [PERSON] особистим підписом, що останнім не було спростовано. 01 липня 2019 року [PERSON] підписав заяву-згоду №540616 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, в яких обумовлені усі істотні умови договору та які разом з УДБО складають єдиний договір (а.с. 49, 52). Відповідно до умов кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», розміщений на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит було надано у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п.1.2.1 договору, ліміт кредитної лінії на дату укладання цього договору становить\~5900 грн., строк кредитування\~12 місяців з дати його встановлення з подовженням строку кредитування, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 48% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних. Відповідно до долучених матеріалів АТ «Банк Кредит Дніпро» надало відповідачу [PERSON] кредит у формі кредитної лінії. Позивач надав умови кредитних канікул, якими було зменшено щомісячний платіж на період канікул (а.с.10-11). 11 квітня 2024 року між АТ «Банк\~Кредит Дніпро»та ТзОВ "Санфорд Капітал" був укладений договір факторингу №11/04/24, за умовами якого фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №26203000431383 від 01 липня 2019 року (а.с.21-28). Згідно з копією витягу з Реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №11/04/24 від 11 квітня 2024 року, копією акту приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №26203000431383 від 01 липня 2019 року (а.с.30-31). За доводами позивача, викладеними у позовній заяві та підтвердженими документально (а.с. 42-44) заборгованості станом на 10 квітня 2024 року за кредитним договором №26203000431383 від 01.07.2019 складає 9195,92 грн. та включає: 4539,11 грн. заборгованість за простроченим кредитом та 4656,81 грн. заборгованості за нарахованими відсотками. 20 січня 2025 року директор та ТзОВ "Санфорд Капітал" направив [PERSON] \~досудову вимогу для погашенням ним заборгованості за кредитним договором №26203000431383 від 01.07.2019, яка ним залишена поза увагою (а.с.51). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. За таких обставин факт укладення договору між сторонами підтверджений наданими позивачем доказами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Усі платежі щодо погашення заборгованості за кредитом відображені у розрахунку, долученому позивачем до позовної заяви і будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не надав суду власного розрахунку суми заборгованості, чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого банком розрахунку, відтак, у суду відсутні законні підстави поставити під сумнів нараховану позивачем суму боргу. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги те, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за зазначеним договором, суду не подав, як і не оспорив розрахунку заборгованості, що наданий позивачем. Згідно\~статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем [PERSON] не повернуті ТзОВ "Санфорд Капітал",\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~9195,92грн. загальної заборгованості за кредитом №26203000431383 від 01 липня 2019 року. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений останнім судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.8). Разом з тим вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем долучено наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 (а.с.12-15); акт приймання-передачі послуг (а.с.17,32). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява N 19336/04, п. 269). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи,\~ціну позову та приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача з відповідача, підлягає зменшенню до 4000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору та акту вбачається постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах. Суд також звертає увагу сторін на те, що компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану. Також, при визначені суми відшкодування, суд взяв до уваги ту обставину, що розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без участі адвоката у судовому засіданні.

Outcome: approved