Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

21 жовтня 2024 року представник позивача Кисіль В.І. звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3733625 від 10 червня 2023 року в розмірі 24609,15 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2422,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 червня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» був укладений кредитний договір № 3733625, згідно умов якого відповідач отримав 4700,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 21 лютого 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 21/02/2024, відповідно умов якого та у відповідності зі ст. 512ЦК України\~позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб - боржників ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», включаючи і відповідача. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого сума заборгованості становить 24609,15 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 4699,98 грн., заборгованість за відсотками 19909,17 грн.. Добровільно, в позасудовому порядку відповідач не погашає наявну заборгованість, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року справу для розгляду по суті направлено за підсудністю до Бориспільського міськрайон-ного суду Київської області. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спроще-ного позовного провадження з викликом і повідомлення сторін. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст. 223, 280, ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши повно та всебічно матеріали справи з наявними в ній доказами, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 10 червня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3733625, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 4700, 00 грн.. Договором про споживчий кредит №3733625 вiд 10 червня 2023 року визначено, що сума кредиту становить 4700, 00 грн. на визначений в п.1.3 договору, строк 357 днів. Відповідно п.1.4.1, 1.5.1 договору про споживчий кредит стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредиту становить 53\~481, 49 %. Згідно п. 2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом. Відповідно п. 3.1 проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт / факт. Сторони у п. 4.1 договору погодились, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного у п. 4.3. договору. ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4700,00 грн., що підтверджується довідко №1-2202 від 22 лютого 2024 року. Судом також встановлено, що 21 лютого 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 21/02/2024, відповідно умов якого та у відповідності до ст.512ЦК України\~позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб - боржників ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», включаючи і відповідача. Відповідно ст.\~514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно\~ст.\~629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1048 ЦК України\~передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст.\~1050, ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не виконала прийнятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 24609,15 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 4699,98 грн., заборгованість за відсотками 19909,17 грн.. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором чи хоча б частково погасила її на користь первісного чи нового кредиторів. Тому, суд вважає, що з [PERSON] належить стягнути на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 24609,15 грн. Згідно ч. 1. ст.\~133, ч.1 та п. 1 ч. 2\~ст.141\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З платіжної інструкції № 6275 від 18 жовтня 2024 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2422,00 грн. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved