Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У жовтні 2024 року до суду надійшла вказана цивільна справа про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов обґрунтовано тим, що 13.03.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №666353/3889906, у зв`язку з чим останній отримав від банку кредит у розмірі 42396,42 грн. Проте [INFO] позичальник [PERSON] помер. Заборгованість на дату смерті позичальника перед банком становить 32403,89 грн. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняли відповідачі. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду із вказаними вимогами до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитом. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судове засідання з`явились представники неповнолітніх відповідачів та відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнали. Представник органу опіки та піклування позовні вимоги не визнав, посилаючись на захист майнових прав неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.03.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №666353/3889906, у зв`язку з чим останній отримав від банку кредит. Вказане підтверджується копією анкети-заяви, яку було підписано [PERSON] та самим договором. Відповідно умов договору, [PERSON] та позивач погодили наступні умови кредиту: розмір ліміту - 50000,00 грн, строк кредиту - 36 місяців, процентна ставка - 36,00% річних. Згідно копії свідоцтва про смерть, [INFO] помер позичальник, [PERSON] . На час смерті, [PERSON] мав заборгованість за вказаним вище кредитним договором у розмірі 32403,89 грн, з яких: 32403,89 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Вказане підтверджується копією розрахунку заборгованості. Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину прийняла відповідачка [PERSON] . Також померлий [PERSON] має двох неповнолітніх синів, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину. Позивачем були надіслані відповідачам вимоги кредитора, згідно яких він просив останніх повернути борг спадкодавця, проте жодної відповіді не отримав. Зазначене підтверджується копіями вказаних претензій. Статтею 1281 Цивільного кодексу України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч.2,3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. При своєчасному пред`явленні кредитором у встановлених випадках претензій, позов до спадкоємців, які не задовольнили претензію, може бути пред`явлений у загальні строки позовної давності, обчислення яких проводиться з дня настання строку виконання зобов`язання ( Абзац пункту 10 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №13 ( v0013700-92 ) від 25.12.92 ). Строк кредиту до 13.03.2023 року, а позов поданий 02.10.2024 року. Тобто строк на пред`явлення вимоги та подання позову позивачем не пропущений. У постанові КЦС ВС від 13.06.2018 у справі № 758/8549/15-ц тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Відповідно до частини першої статті 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Малолітні особи з моменту відкриття спадщини набувають права на спадкування, проте здійснювати право на спадкування вони не можуть. Такі особи в межах наданого ЦК України обсягу дієздатності самостійно не можуть нести відповідальності за зобов`язаннями спадкодавця як його правонаступники. Якщо спадкоємець є малолітньою особою, вимога може бути пред`явлена (направлена) як самому спадкоємцю безпосередньо, так і його законному представнику, що має рівнозначні юридичні наслідки. Отже, за наявності серед спадкоємців малолітніх дітей та їх законних представників, достатнім є пред`явлення кредитором спадкодавця такої вимоги лише до законного представника. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, враховуючи зазначені норми права а також визнання позовних вимог відповідачами, відсутність договору про перерозподіл часок у спадщині, суд вважає за необхідне задовольнити вказані позовні вимоги та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість спадкодавця. У відповідності до ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved