Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 08.01.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1001518047301, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 50000 гривень. У вказаному договорі сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99%. Також зазначив, що 17.01.2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001526843901, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 49976 грн. 49 коп. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 року складає: - по кредитному договору від 08.01.2020 року № 1001518047301 32868 грн. 18 коп., з яких: 14920 грн. 38 коп. заборгованість за кредитом; 2 грн. 32 коп. заборгованість за процентами; 17945 грн. 48 коп. заборгованість за комісією; - по кредитному договору від 17.01.2020 року №2001526843901 91755 грн. 82 коп., з яких: 49976 грн. 49 коп. заборгованість за кредитом; 41779 грн. 33 коп. заборгованість за процентами. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.10.2024 року складає 124624 гривень. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою суду від 02.04.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Ухвалою суду від 16.05.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, судом встановлено, що 08.01.2020 року [PERSON] підписала заяву №1001518047301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У своїй заяві [PERSON] просила надати пакет послуг «Кредитний Плюс» та відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні. Підписанням заяви відповідач підтвердила, що отримала у непошкодженому стані платіжну картку [NUMBER] (а.с.15). Згідно умов договору сума кредиту 50000 гривень, строком на 36 місяців, з розміром щомісячної комісії за обслуговування кредиту 3,99 %, розміром процентної ставки 0,01 %\~. Згідно з платіжною інструкцією №TR.40196524.120293.8810 від 08.01.2020 року АТ «ПУМБ» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 гривень. Призначення платежу надання кредитних коштів за договором №10015180473301 від 08.01.2020 року (а.с.41зв.). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №10015180473301 від 08.01.2020 року, станом на 31.10.2024 року сума боргу [PERSON] становить 32868 грн. 18 коп., з яких: 14920 грн. 38 коп. заборгованість по сумі кредиту; \~02 грн. 32 коп. заборгованість по процентам; 17945 грн. 48 коп. заборгованість по комісії (а.с.42-43). Також судом встановлено, що 17.01.2020 року [PERSON] підписала заяву №2001526843901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтверлаив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку) (а.с.17). У своїй заяві [PERSON] просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та надати кредитну картку на яку встановити поточний рахунок у гривнях з кредитним лімітом у сумі 3000 гривень. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Також, у вказаній заяві сторони погодили, що стандартна процентна ставка складає 47,88%; реальна річна процентна ставка 47,88%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577 грн. 58 коп. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001526843901 від 17.01.2020 року, [PERSON] 17.01.2020 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 гривень; 05.06.2020 року збільшено кредитний ліміт до 7500 гривень; 14.08.2020 року збільшено кредитний ліміт до 12500 гривень; 16.10.2020 року збільшено кредитний ліміт до 17500 гривень; 15.12.2020 року збільшено кредитний ліміт до 43750 гривень; 19.02.2021 року збільшено кредитний ліміт до 50000 гривень; 27.02.2022 року зменшено кредитний ліміт до 49977 гривень; 16.03.2022 року зменшено кредитний ліміт до 49976 грн. 49 коп. (а.с.41). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2001526843901 від 17.01.2020 року станом на 31.10.2024 року сума боргу [PERSON] становить 91755 грн. 82 коп., з яких: 49476 грн. 49 коп. заборгованість за сумою кредиту; \~41779 грн. 33 коп. заборгованість за відсотками (а.с.44-45). Частиною 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(ч.2 ст.1050 ЦК України). Позивачем АТ «ПУМБ» було направлено [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) від 04.11.2024 року №КНО-44.2.2/683, в якій у зв`язку із порушенням [PERSON] умов кредитних договорів банк вимагає виконати зобов`язання перед банком, а саме: погасити заборгованість в загальному розмірі 124624 гривень, протягом 30 днів з моменту отримання цього листа (а.с.38зв.-39). Вказана вимога було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку (а.с.40). Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №1001518047301 від 08.01.2020 року кредитором було нараховано до стягнення комісію у розмірі 17945 грн. 48 коп. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~\~ у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених\~постановою Правління Національного банку України від 08\~червня 2017 року № 49\~(далі - Правила про споживчий кредит) банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,- щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (зокрема за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону\~України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту плати за обслуговування кредитної заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, п.4 заяви №1001518047301 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 08.01.2020 року передбачена комісія за обслуговування кредиту у розмір 3,99 %. Банк взяті на себе зобов`язання виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач будь-якими доводами не спростувала правомірності нарахування комісії за кредитом. Щодо посилань позивача на те, що відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 08.01.20220 року та від 17.01.2020 року суд зазначає наступне. Порядок надання споживачу інформації визначено у\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина другастатті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження №61-14545сво20). У подальшому, вказана правова позиція неодноразово була підтверджена у постановах Верховного суду, зокрема: у справі №336/6542/21 від 13.01.2025 року, справі № 344/3078/23\~від 21.02.2024 року. Крім цього, суд звертає увагу на те, що паспорти споживчого кредиту містять застереження про те, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо (а.с., 15зв., 17зв.). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ураховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved