Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що син [PERSON] проживає разом із нею, навчається у третьому класі Вінницького ліцею №2, відвідує заняття з танців, а також має додаткові заняття з вчителями. Однак позивач не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя для дитини. При цьому позивач зазначає, що відповідач є здоровим та працездатним, працює заступником начальника управління, начальником відділу взаємодії з громадянами управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції у Вінницькій області та має заробітну плату близько 60000,00 грн. За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з моменту подання позову до досягнення повноліття дитини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 06.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №40181) відповідно до якого відповідач просить стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач вказує, що твердження позивачки про те, що він останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини не відповідають дійсності, оскільки він систематично здійснює перекази коштів викладачам за додаткові заняття сина, крім того всіляко цікавиться життям, фізичним та розумовим розвитком сина [PERSON] , купує продукти харчування, одяг, за необхідності ліки і т.д. Зокрема, відповідач зазначає, що ним було здійснено перерахування коштів за заняття брейк-дансом у сумі 1220 грн, за додаткові уроки з математики та української мови - 8800 грн, за майстер клас на покращення здібностей дитини 350 грн, за заняття англійською мовою 500 грн, також ним здійснюються платежі на поповнення мобільного номеру сина. Відповідач намагається покращувати і підтримувати із сином [PERSON] належне спілкування, відвідує спільні ланчі, дозвілля у вигляді картингу, купує книги та іграшки для його розвитку. Також вказує, що на усі вимоги позивача щодо надання фінансової допомоги надсилає їй необхідні кошти або надає готівку. Відповідач зазначає, що його дохід без урахування податків і зборів складає 37000 грн, при цьому є мінливим, оскільки залежить від усіх складових грошового забезпечення. Натомість надані суду позивачем відомості про отриманий нею дохід відповідач вважає неєдиним, оскільки позивач також займається приватною практикою надання різноманітних косметологічних та масажних послуг. Разом з тим, на утриманні відповідача перебуває також дитина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене відповідач вважає достатнім стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн, що у повній мірі буде забезпечувати гармонійний розвиток дитини, зважаючи, що усі додаткові витрати на утримання дитини здійснюються та будуть здійснюватися надалі у добровільному порядку. 29.05.2025 відповідач подав до суду додаткову заяву про обставини, що мають істотне значення (вх. №47942), вказуючи, що після подання відзиву у нього народилася третя дитина [PERSON] у зв`язку з чим просив врахувати її народження при визначенні розміру аліментів та відповідно визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частки його доходу. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористалася. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом установлено, що 24 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №736. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2025/003115886 та №2025/003115938 від 06.03.2025. Згідно довідки ТОВ «Інномед Материнство та Дитинство» дохід [PERSON] , яка займає посаду «сестра медична», за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склав 104629,50 грн. Відповідно до довідки від 28.04.2025, виданої Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області, загальна сума доходу [PERSON] , який займає посаду начальника управління, за період з січня 2025 року по квітень 2025 року становить 239034,39 грн. Відповідач [PERSON] також є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №2673, складеним 23.07.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, а також копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.05.2025 Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, відповідно. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині припинення шлюбу та обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень\~ст.ст.\~1-3\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини»,\~в усіх\~діях щодо\~дітей першочергова\~увага приділяється\~якнайкращому забезпеченню\~інтересів дитини.\~Зокрема,\~передбачено,\~що дитині\~забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Дитині [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 9 років. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження обставин надання відповідачем матеріальної допомоги, у тому числі, шляхом перерахування коштів на банківські карти, вказані позивачем, до матеріалів справи відповідачем надані роздруковані скріншоти переписки у месенджері Вайбер. Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З даного приводу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.06.2023 року у справі №916/3027/21 наголосила на тому, що слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування), як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку, із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням. На заваді визнання роздруківки скріншотів переписки у месенджері належним доказом стає неможливість ідентифікувати особу автора певного допису чи повідомлення. Тобто, навіть якщо скріншот автентичний, він не стає доказом того, що інформацію поширювала конкретна особа. Крім того, скріншоти можуть бути підроблені, а месенджери (в т.ч. Вайбер) надають користувачам змогу редагувати і навіть видаляти повідомлення без можливості їх відновлення. Натомість надані відповідачем скріншоти переписки у месенджері Вайбер не є належним та допустимим доказом, у розумінні приписів статей: 77,78 ЦПК України доказом у справі, зважаючи на неможливість ідентифікувати особу автора та отримувача повідомлень, крім того скріншоти відображають не всю переписку у повному обсязі, а лише її окремі фрагменти і за даних обставин у суду відсутня можливість відповідної перевірки та надання оцінки змісту листування. Також неможливо встановити дати повідомлень, при цьому, зміст таких документів не є захищеним від внесення правок, редагувань, тощо. Разом з тим, із наданих відповідачем копій квитанцій про переказ коштів, а також поповнення мобільного телефону « [NUMBER] » неможливо встановити факт надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання сина [PERSON] , оскільки відсутні відомості про отримувача коштів, призначення платежу вказано узагальнено - «переказ коштів з рахунку», також відсутні відомості щодо належності номера телефону, на який здійснювалося поповнення рахунку. Відповідач,\~заперечуючи щодо\~матеріального стану\~позивача,\~не надав\~жодних належних\~доказів на\~підтвердження цього зокрема, щодо отримання позивачем доходу у іншому розмірі, будь-яких клопотань про витребування доказів не заявляв. Зі встановлених\~обставин по\~справі суд\~дійшов висновку\~про відсутність\~обґрунтованих підстав\~вважати відповідача\~таким,\~що не\~виконує чи\~ухиляється від\~виконання обов`язку\~по утриманню\~дитини.\~Позивачем не\~заперечується часткове\~надання відповідачем\~матеріальної допомоги на утримання дитини. Разом з тим, суд вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом є бажанням в судовому порядку врегулювати розмір аліментів, а тому суд дійшов висновку про необхідність вирішення спору щодо розміру аліментів. Так, як встановлено судом відповідач [PERSON] є батьком трьох неповнолітніх дітей: дояки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з\~частиною третьою\~статті 70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» загальний\~розмір усіх\~відрахувань під\~час кожної\~виплати заробітної\~плати та\~інших доходів\~боржника не\~може перевищувати\~50%\~заробітної плати,\~що має\~бути виплачена\~працівнику,\~у тому\~числі у\~разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування з заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. [PERSON] , будучи батьком трьох неповнолітніх дітей, зобов`язаний в силу закону (стаття 180 СК України) їх утримувати, незалежно від наявності чи відсутності судового рішення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд, врахувавши всі обставини справи, з метою дотримання принципу рівності матеріального забезпечення всіх дітей відповідача, з врахуванням обов`язку обох батьків\~утримувати дитину\~до її\~повноліття,\~розмір гарантованого\~законодавством України\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку,\~те,\~що відповідач\~здорова,\~працездатна особа\~та має\~можливість надавати\~матеріальну допомогу,\~а дитина\~потребує такої\~допомоги, вважає справедливим встановлення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/5 частки від доходу (заробітку) відповідача, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст. 182 СК України, серед яких і наявність у платника аліментів інших дітей. Суд зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу позивача на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дітей у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 03 квітня 2025 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових\~витрат суд\~вирішує відповідно\~до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України.\~Оскільки позивач\~відповідно до\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена\~від сплати\~судового збору,\~а позов\~задоволено частково,\~то з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає стягненню 726,79 грн судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial