Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

25 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду й до досягнення дитиною повноліття; та про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, обґрунтовуючи позов тим, що 11.06.2021 сторонами зареєстровано шлюб, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На даний час позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Відповідач у добровільному порядку не надає необхідної допомоги на її та дитини утримання, хоча має таку можливість, є здоровою працездатною особою, проходить військову службу в Управлінні СБ України в Полтавській області, отримує стабільний дохід. Ухвалою від 26.03.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 18-19). Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. 27.05.2025 відповідач подав до суду письмову заяву від 26.05.2025, у якій позовні вимоги позивачки визнав у частині стягнення аліментів на утримання дитини; позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку не визнав, й зазначив, що позивачка продовжує здійснювати підприємницьку діяльність у сфері надання стоматологічних та косметологічних послуг (а.с. 43). Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 51, 52, 72, 75), про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення судового розгляду не подавали. Позивачка [PERSON] 19.05.2025 та 18.06.2025 подала до суду письмові заяви, в яких просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у заяві. В заяві від 19.05.2025 позивачка зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 42, 73-74). Під час судового засідання з розгляду даної справи 10.06.2025 позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково зазначила, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, але у даний час не здійснює підприємницьку діяльність й не отримує доходів, у зв`язку з тим, що змушена доглядати за дочкою, яка часто хворіє. Відповідач [PERSON] 23.06.2025 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 75). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 23.06.2025 встановлено заочний розгляд справи. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), сторони зареєстрували шлюб 11.06.2021, актовий запис №490. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] (а.с.9). Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.02.2023 (а.с. 10). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 05.09.2023 позивачка зареєстрована з цього ж числа за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 05.09.2023 за вих. №3056, сторони та їх неповнолітня дочка зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). На підставі повідомлення Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 24.03.2025 за вих.№66/211335-2025, за даними кадрового підрозділу Управління станом на дату отримання запиту [PERSON] дійсно проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Управлінні СБ України в Полтавській області та відповідно до чинного законодавства отримує вид заробітку (доходу) грошове забезпечення (а.с. 11). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 07.07.2022 (а.с. 54-55). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 10.06.2025, позивачка у період з січня 2023 року по квітень 2025 року отримувала соціальні виплати з відповідних бюджетів, інших доходів не отримувала (а.с. 56-60). Відповідно до розрахунку зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2024 рік, доходи від провадження господарської діяльності «Стоматологічна практика» у [PERSON] відсутні (а.с. 67). На підставі податкової декларації про майновий стан і доходи [PERSON] за 2024 рік, задекларовано відомості про власне нерухоме майно та/або майно, яке надається в оренду (суборенду) земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68-70). Згідно з консультативними висновками спеціаліста [PERSON] зверталася за консультаціями до лікаря-консультанта (ЛОР) 19.03.2025, 01.04.2025, 16.05.2025, 20.05.2025 та 03.06.2025 (а.с. 61-65). На підставі довідки Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» Котелевської селищної ради від 13.06.2025, дочка сторін відвідує заклад дошкільної освіти «Дзвіночок» Котелевської селищної ради з 19.09.2024. У зв`язку з безпековою ситуацією діти до 3-х років перебувають у закладі до 13:00 год (а.с. 66). Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем порушено право малолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини сторін у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно із ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За частинами 1, 2 статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України регламентує умову виникнення права дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а саме за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України про неможливість надання матеріальної допомоги дитині та дружині відповідач не надав. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин, виходячи з принципу справедливості й розумності, та з урахуванням потреб позивачки, можливостей відповідача, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки як дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку, частково у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 25.03.2025 й до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі.

Outcome: partial