Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у березні 2025 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] суму у розмірі 173396 грн 20 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначає, що 14.08.2023 відповідач, керуючи автомобілем «Хюндай Елантра» д.н.з. [NUMBER] , та наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком, здійснив наїзд на перешкоду, а саме на прилад «Трукам» ІІ №008398, в результаті чого отримано матеріальні збитки. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2023 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. На момент скоєння ДТП транспортний засіб Хюндай Елантра» д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом ОСЦПВВНТЗ №211808209 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідно до якого франшиза становить 00 грн 00 коп. Залишкова вартість вимірювача швидкості «Трукам» ІІ №008398, з урахуванням зносу, станом на 01.01.2024 становить 333396 грн 20 коп. Позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 160000 грн 00 коп. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 173396 грн 20 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 справу розподілено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 17-18). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 21-22). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач не отримав копію ухвали суду про відкриття провадження від 10.03.2025 та позовну заяву з додатками, оскільки конверт повернувся до суду. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений термін не надано, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що [PERSON] 14.08.2023 о 17:40 год., керуючи автомобілем, марки «Хюндай Елантра», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по пр. Броварському, 99/1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, та наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору, був не уважний та відволікшись від керування автомобілем у дорозі, здійснив наїзд на перешкоду, а саме на прилад «Трукам» ТС №008398. У результаті ДТП отримано матеріальні збитки. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 8-9). Листом ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №112949/1 від 29.05.2024 позивача повідомлено, що за страховим випадком, що стався 14.08.2023, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 160000 грн 00 коп. (а.с. 14). Відповідно до листа Департаменту патрульної поліції від 08.08.2024 №18607-2024 зазначено, що на балансі в Департаменті Патрульної поліції обліковується лазерний вимірювач швидкості LTI/20 TruCAM II (заводський №008398) інвентарний №1014830448, первісна вартість 465204 грн 00 коп., нарахований знос, станом на 01.01.2024 - 131807 грн 80 коп., залишкова вартість - 333396 грн 20 коп. Від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 29.05.2024 на рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 160000 грн 00 коп. (а.с. 11). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV встановлено, що страховик,

Outcome: approved