Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 4344044 від 26 вересня 2021 року, в розмірі 23 168,24 гривень, та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн., мотивуючи тим, що 26 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 4344044, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 8 000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. 09 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ, відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором про споживчий кредит №4344044 від 26 вересня 2021 року. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 23 168 грн. 24 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7 556,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 14 092,24 грн., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 1 520,00 грн. 28 червня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», правом подати відзиву на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористався. На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до статті 268 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] підписано Договір про споживчий кредит № 4344044, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на 30 днів надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8 000,00 гривень, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2., 1.3., 1.4. Договору про споживчий кредит, сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000,00 грн. у валюті: Українська гривня. Кредит надається строком на 30 днів з 26 вересня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 26 жовтня 2021 року. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1. Договору про споживчий кредит) Відповідно до п. 6.1. Договору про споживчий кредит, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, менеджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. (п. 6.1. Договору про споживчий кредит) Згідно з п. 6.4 Договору про споживчий кредит, укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Згідно з п. 6.5 Договору про споживчий кредит, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно з п. 9.1 Договору про споживчий кредит, цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Відповідно до копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ «Мілоан» клієнт [PERSON] , з яким укладено договір про споживчий кредит №4344044 від 26 вересня 2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: одноразовий ідентифікатор W23520, час відправки ідентифікатора позичальнику 26 вересня 2021 року о 21:10, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор [NUMBER] . Згідно платіжного доручення № 57257021 від 26 вересня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» здійснено перерахунок коштів у розмірі 8 000,00 гривень, отримувач: [PERSON] , код: [NUMBER] , банк отримувача: VISA [NUMBER] , призначення платежу: кошти згідно договору №4344044. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Абзац 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675-VIII), який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статтей 641, 644 Цивільного кодексу України є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. З матеріалів справи вбачається, що для укладення договору в електронному вигляді на отримання кредиту відповідачем в анкеті-заяві на кредит №4344044 вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема: номери мобільного і робочого телефонів, адресу електронної пошти, дату народження, паспортні дані, ідентифікаційний номер, сімейний стан, місце проживання, реєстрації, працевлаштування із зазначенням місця роботи, а також номер належної йому банківської картки. Згідно положень статті 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1.5 Договору про споживчий кредит, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахуванням суми (тіла) кредиту) складають 7 520,00 гривень в грошовому виразі та 317,286,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові визначені у п.п. 1.5.1.-1.5.2. договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15 520,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущенням, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладання цього договору, а строк кредитування залишиться не зміним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та в строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, визначений в п. 1.4. договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведенні в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 1520,00 гривень, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. (п. 1.5.1. Договору про споживчий кредит) Проценти за користування кредитом: 6000,00 гривень, які нараховуються за ставкою 2.50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. (п. 1.5.2. Договору про споживчий кредит) Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п. 1.6. Договору про споживчий кредит) Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначенні п.п. 2.2., 2.3. цього договору. (п. 1.7. Договору про споживчий кредит) Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 09 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ, на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредитні права грошової допомоги (права вимоги) до боржників за кредитним договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованість). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог кредитора за цими кредитним договорами, включаючи право вимагати від боржників виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №80-МЛ від 09 лютого 2022 року, права вимоги за якими Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за договором про споживчий кредит № 4344044, укладеного 26 вересня 2021 року, позичальником якого є [PERSON] , в загальному розмірі 23 168 грн. 24 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7 556,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 14 092,24 грн., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 1 520,00 грн. Згідно Договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] . Після укладення договору відступлення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» було направлено письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, яка залишилася без належного реагування зі сторони відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості наданого позивачем, з боку відповідача має місце порушення укладеного Договору про споживчий кредит №4344044 від 26 вересня 2021 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість 23 168,24 гривень, що складається з 7 756,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 092,24 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 520,00 грн.- прострочена заборгованість за комісією, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем, в цій частині підтверджується належними та допустимими доказами, в свою чергу відповідачем не оспорювались вище означені обставини. Відповідно до положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості підлягає судовому захисту в порядку, визначеному п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а відповідно позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення загальна сума заборгованості за кредитом у розмірі 23 168,24 гривень, що складається з 7 556,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 092,24 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 520,00 грн.- прострочена заборгованість за комісією. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved