Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила: встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 12 грудня 2004 року по 30 січня 2024 року; встановити факт перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] з 10 травня 2012 року по 30 січня 2024 року. В обґрунтування заяви вказала, що з початку 2004 року вона познайомилася, а з 12 грудня того ж року стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Ровеньки Луганської області. На момент їхнього знайомства [PERSON] працював будівельником. Проживали вони у належному йому житловому будинку за [ADDRESS] . [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . В 2012 році вони переїхали на постійне місце проживання в с. Липівка Бучанського (Макарівського) району Київської області, де проживали у найомному житловому будинку за [ADDRESS] 2017 році, а саме 28 жовтня ними відповідно до договору дарування було придбано земельну ділянку площею, 0.10 га, яка розташована по [ADDRESS] . Набувачем земельної ділянки лічиться [PERSON] . В цьому ж році вони розпочали будівництво житлового будинку, який було закінчено у 2018 році. 13 вересня 2023 року, у зв`язку зі збройним нападом на Україну військ російської федерації, її цивільний чоловік ( [PERSON] ), відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний до Збройних Сил України. Військову службу чоловік проходив у складі 2 штурмового відділення, 2 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Відповідно до надісланого їй сповіщення командира військової частини [NUMBER] від 02 лютого 2024 року №78, [PERSON] , [INFO] , навідник 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти в/ч [NUMBER] , зник безвісті [INFO] в районі [ADDRESS]. 03.02.2024 року нею було подано до Відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області заяву про відкриття кримінального провадження за фактом зникнення [PERSON] 03.02.2024 року Відділенням поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було відкрито кримінальне провадження №12024111050000412, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України. Оскільки вони не були зареєстровані як подружжя в органах реєстрації актів цивільного стану та судом не було встановлено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому для відстоювання прав безвісті зниклого та отримання грошового забезпечення, як особа, яка перебувала на утриманні військовослужбовця (цивільного чоловіка) заявниця вимушена звернутися до суду з заявою для встановлення даних фактів. Ухвалою суду від 23.01.2025 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку окремого провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] про залишення без розгляду заяви [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні. Ухвалою суду від 19.03.2025 року залучено до участі у даній справі заінтересованих осіб: [PERSON] та військову частину [NUMBER] . Ухвалою суду від 03.06.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.06.2025 року. У судовому засідання 12.06.2025 року допитана свідок [PERSON] пояснила, що заявниця є її матір`ю, [PERSON] - батьком. Батьки проживали разом з нею на протязі 20 років. У 2023 році батька мобілізували, у 2024 році їй з матір`ю повідомили, що батько зник безвісти. Її батьки проживали разом, бюджет був спільний, проживали вони всі разом, мали спільний побут. Вона не одружена, відносини з батьком у неї чудові, він її забезпечував повністю. Із заявою про виплату грошових коштів зверталися до [INFO], результату немає. В подальшому судовий розгляд справи відкладено на 27.06.2025 року. У судовому засіданні 27.06.2025 року заявниця [PERSON] та її представник адвокат Левочко Я.А. заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. проти заявлених вимог заперечила, просила відмовити у їх задоволені з підстав викладених у письмових поясненнях. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечила. Заінтересована особа військова частина [NUMBER] подала лист про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення відповідно до норм Закону. Вислухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вказала заявниця у заяві, з початку 2004 року вона познайомилася, а з 12 грудня того ж року стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Ровеньки Луганської області. На момент їхнього знайомства [PERSON] працював будівельником. Проживали вони у належному йому житловому будинку за [ADDRESS] . [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . В 2012 році вони переїхали на постійне місце проживання в с. Липівка Бучанського (Макарівського) району Київської області, де проживали у найомному житловому будинку за [ADDRESS] 2017 році, а саме 28 жовтня ними відповідно до договору дарування було придбано земельну ділянку площею, 0.10 га, яка розташована по [ADDRESS] . Набувачем земельної ділянки лічиться [PERSON] . В цьому ж році вони розпочали будівництво житлового будинку, який було закінчено у 2018 році. 13 вересня 2023 року, у зв`язку зі збройним нападом на Україну військ російської федерації, її цивільний чоловік ( [PERSON] ), відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний до Збройних Сил України. Військову службу чоловік проходив у складі 2 штурмового відділення, 2 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Як встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] в місті Ровеньки Луганської області, її батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 15). 02.02.2024 року № 604 [INFO] , на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] надіслано сповіщення №78, про те, що її чоловік солдат [PERSON] , [INFO] , навідник 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти в/ч [NUMBER] , зник безвісти [INFO] в районі [ADDRESS] (а.с. 16). 03.02.2024 року заявницею було подано до Відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області заяву про відкриття кримінального провадження за фактом зникнення [PERSON] 03.02.2024 року Відділенням поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було відкрито кримінальне провадження №12024111050000412, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 17). 25.12.2024 року на звернення заявниці до ВЧ [NUMBER] щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] отримала відмову, з тих причин, що вона як цивільна дружина немає права на отримання такого забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення (а.с. 18). Згідно довідки №40 від 24.12.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 04.12.2018 року по т.ч., [PERSON] , [INFO] з 13.03.2019 року по т.ч., [PERSON] , [INFO] з 13.03.2019 року по т.ч. (а.с. 19). 14.01.2025 року комісією в складі старости Липівського старостинського округу Олени Ремень та сусідів: [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] складено акт про те, що разом з гр. [PERSON] , [INFO] , (який зареєстрований за адресою [ADDRESS] ) фактично проживали та вели спільне господарство до вересня 2023 року гр. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] (а.с. 20). Як вказала заявниця та що підтверджується матеріалами справи, в 2017 році вона з цивільним чоловіком [PERSON] розпочали будівництво житлового будинку, який було закінчено у 2018 році, про що було подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Декларацію про готовність об`єкта будівництва до експлуатації від 08.10.2018 року (а.с. 21-22). Досліджуючи письмові пояснення заінтересованої особи Міністерства оборони України, суд зазначає наступне. Так, у своїх письмових поясненнях представник Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. заперечуючи заявлені вимоги у повному обсязі вказала, що як вбачається з доданої копії сповіщення про зниклого безвісти військовослужбовця останній вважається зниклим безвісти, а не померлим, тому вважає вимоги заявника є передчасними (можливо перебуває в полоні, в лікарні і т.д.). Докази, на підтвердження смерті військовослужбовця, в матеріалах справи відсутні. Заявниця не перебувала із зниклим безвісти військовослужбовцем у зареєстрованому шлюбі. Лише факт реєстрації шлюбу відповідно до законодавства України є підставою для проведення виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця. Спільне проживання жінки та чоловіка без шлюбу відповідно до частини другої статті 21 СК України не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. В свою чергу, саме статус іншого з подружжя, дає підстави претендувати на виплату грошового забезпечення за безвісти зниклого військовослужбовця. Поряд з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884). Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до пункту 7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання. Пунктом 6 Порядку № 884 встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Водночас, законодавством визначено коло осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення за зниклого безвісти військовослужбовця. Таким чином, навіть у разі задоволення даної заяви та набрання законної сили рішенням суду, заявник не набуде права на призначення та отримання нарахованого та не виплаченого грошового забезпечення військовослужбовця, тобто заявлена в заяві мета заявниці не буде досягнута. Зокрема, для заявниці не настануть будь-які правові наслідки, що є обов`язковою умовою при розгляді справ в порядку окремого провадження. В тому числі, встановлення даного факту не має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи (заявника) або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, враховуючи заявлену заявником мету, яка в свою чергою має бути обов`язково зазначена в заяві про встановлення юридичного факту, і яка, у разі встановлення факту, має бути реальною, реалізованою. Разом з тим, відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Визначено категорії осіб, хто являється непрацездатним членом сім`ї військовослужбовця. Заявник не належить до жодної із встановленої законом категорій, а тому не має, та не матиме, права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови КМ України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». У зв`язку з зазначеним, встановлення фактів не матиме значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, тобто від встановлення цього факту не залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав, а тому вказаний факт не підлягає встановленню в порядку цивільного судочинства. В заяві заявник зазначає про реалізацію свого права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця, передбаченої ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» та Постановою КМ України № 168. В даному випадку, друга заявлена мета не буде досягнута, оскільки є передчасною. Військовослужбовець вважається зниклим безвісти, а не померлим (загиблим). Що в свою чергу виключає право будь кого звертатись за призначенням одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця. Окрім цього, у разі ухвалення рішення про задоволення заяви про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, заявник набуде право на звернеться із заявою про оголошення військовослужбовця померлим чи встановлення факту смерті військовослужбовця, що в свою чергу надасть їй (заявнику) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Тобто, у разі задоволення даної заяви, дане рішення суду підмінить встановлений законодавством порядок оголошення чи встановлення факту смерті особи. Заявник не відноситься до жодної категорії осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, та одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 2011 ХІІ. Першочергово, заявниця зобов`язана була звернутись в позасудовому порядку для встановлення факту перебування на утриманні. Належним та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюб є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних саме подружжю. Однак, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу, заявниця не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із військовослужбовцем без реєстрації шлюбу. Більш того, подані заявницею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо. На підтвердження своїх доводів заявниця вказала лише обставини, які, на її думку, можуть підтвердити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме те, що вона проживала разом з померлим. Заявниця не ставила питання про укладання шлюбу. Дане питання стало актуальним для неї тільки після зникнення безвісти військовослужбовця, та після розуміння про можливість отримати державні соціальні пільги у разі смерті військовослужбовця, проте відповідно до положень ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України Щодо спільно набутого майна за період спільного проживання заявниця не надає жодного доказу, які б могли підтвердити заявлені вимоги. Однак, на підтвердження факту будь-якої купівлі майна для спільного користування заявником не було надано. Не було надано доказів того, що це майно було придбане за спільні кошти чи будь-ким з них в інтересах сім`ї. Для вирішення питання щодо спільних витрат необхідно встановити факти створення (придбання) особами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Заявник зобов`язана була довести обставини, на які посилалася на підтвердження своїх доводів щодо факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та набуття спільного майна під час ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти. Таким чином, заявник не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поданні нею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків, подружжя, набуття майна тощо, навіть, якщо таке зазначення висловлять свідки. Так, заявниця у своїй заяві не вказує та жодним чином не підтверджує, що за час проживання з військовим, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, тільки зазначає словами в заяві. Сам по собі факт спільного проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю в період, за який заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації у сукупності усіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Заявник не належить до жодної з категорій осіб, які відносяться до утриманців загиблого військовослужбовця, оскільки не перебувала з військовослужбовцем у офіційному шлюбі, не є дружиною у розумінні положень сімейного законодавства України, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особою з інвалідністю. Для того, щоб встановити факт перебування на утриманні у військовослужбовця, заявник повинна надати докази, що підтверджували б факт повного її утримання військовослужбовцем та одержання від нього допомоги, яка була для неї постійним та основним джерелом засобів для існування. Для встановлення факту перебування на утриманні, утримання мало бути повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Позаяк, на підтвердження факту перебування на утриманні, заявник не надала жодних доказів, які є підтвердженням постійного та повного утримання з боку загиблого військовослужбовця. У заяві заявник вказує, що заявлені факти підтверджують сповіщенням про зниклого безвісти військовослужбовця. Дане сповіщення про зниклого безвісти військовослужбовця, вважає не допустимим доказом по справі, оскільки неправомірно виписане на ім`я заявниці, оскільки даний доказ не містить інформації про наявність у зниклого безвісти військовослужбовця інших членів сім`ї, зокрема, батьків, дружини і т. д. Окрім того, є незрозумілим, на якій підставі до згаданого сповіщення вносились відомості про дружину військовослужбовця, оскільки відповідно до законодавства України, шлюбом є сімейний союз, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Дане сповіщення не може бути доказом спільного проживання, наявності спільного побуту, взаємних прав і обов`язків у заявниці та військовослужбовця, та перебування на його утриманні з 2012 року. Крім того, є незрозумілим, на якій правовій підставі дане сповіщення видано заявниці із зазначенням про те, що чоловік заявниці загинув під час виконання обов`язків військової служби. До заяви додано Акт підтвердження фактичного спільного проживання членів сім`ї [PERSON] , від 14.01.25 підписаний старостою Липівського старостинського округу. Проте, видача подібних Актів не передбачена повноваженнями сільських, селищних, міських рад, в тому числі працівниками та службовцями органів виконавчої влади. Дані особи не уповноважені складати та підписувати подібні акти, що є протиправною їх діяльністю. Враховуючи вказане вище, представник заінтересованої особи просила відмовити заявниці у задоволенні її вимог у повному обсязі. При цьому суд зауважує, що з листа Військової частини [NUMBER] від 05.05.2025 року № 1687/1/6892 встановлено, що по суті заяви [PERSON] військова частина зазначає наступне: [PERSON] при прийомі на військову службу до військової частини [NUMBER] заповнено анкету, у відповідності до якої останнім власноручно, у графі «сімейний стан», зазначено [PERSON] (цивільну дружину, тел. [NUMBER] ). Факт наявності сімейних відносин без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] вбачається з письмових пояснень сержанта [PERSON] , військовослужбовця військової частини [NUMBER] , котрий мав товариські, дружні, службові відносини з [PERSON] (а.с. 86). Копію письмових пояснень сержанта [PERSON] додано до вказаного листа (а.с. 89 зворот). З анкети [PERSON] при прийомі до в/ч [NUMBER] , вбачається, що в графі «сімейний стан. Ім`я, по-батькові дружини. Номер телефону» вказані дані: «цивільний шлюб, [PERSON] . [NUMBER] ». В графі «Місце народження» вказано: Луганська обл., м. Ровеньки. В графі «Місце проживання сім`ї» вказано: « [ADDRESS] ». В графі «Діти» вказано: [PERSON] » (а.с. 88). Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить також з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця відбувається в судовому порядку, шляхом подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Це необхідно для підтвердження права на певні соціальні виплати або інші пільги, пов`язані з військовою службою, наприклад, у випадку смерті військовослужбовця або його зникнення безвісти. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884). Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до пункту 7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання. Разом з тим, відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заява в частині вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, такою, що підлягає задоволенню, оскільки з наявних у справі матеріалів, наданих заявницею доказів та пояснень свідка, допитаного у судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність таких вимог. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання грошового забезпечення, як особи, дружини військовослужбовця (цивільного чоловіка). Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні, суд приходить до висновку, що заявницею не доведено ті обставини на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. Так суду не надано доказів на підтвердження того, що заявниця є непрацездатною, не надано доказів факту повного її утримання військовослужбовцем [PERSON] та одержання від нього допомоги, яка була для неї постійним та основним джерелом засобів для існування, а відтак вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Судові витрати покладаються на заявницю.

Outcome: partial