Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

01.05.2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя, згідно якої позивач просила припинити свою частку у спільному майні подружжя і отримати компенсацію за частину земельної ділянки площею 0,1121 га, кадастровий номер: 5123981400:01:002:0399, що розташована за адресою: [ADDRESS] вартістю 75\~000 грн., частину садового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв.м., житловою площею 19.95 кв.м, веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощіння ІІ, цистерни ІІІ, розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером 5123981400:01:002:0399 вартістю 75\~000 грн., частину наступного майна: двокамерний холодильник HITACHI вартістю 11\~049 грн., бензиновий генератор Dakkin вартістю 4999 грн, соковижималку Severin вартістю 4899 грн, пральну машинку Whirlpool вартістю 8727 грн, подрібнювач садовий Ryob вартістю 5462 грн, рукомийник вартістю 94 грн, тент камуфляжний вартістю 155 грн, збирач фруктів вартістю 133 грн, насос вібраційний 714 грн, бойлер НІ-THERM вартістю 4375 грн, унітаз вартістю 1730 грн, умивальник мармурний вартістю 3000 грн на загальну суму 195\~337 грн. Позов мотивований тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2020 року. На даний час в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №947/12809/24 про розірвання шлюбу між сторонами. Спільних дітей сторони від шлюбу не мають. В період шлюбу, а саме: 18.05.2023 року відповідач [PERSON] здобув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5123981400:01:002:0399, площею 0,1121 га. та садовий будинок, розташований на вказаній земельній ділянці, загальною площею 41,18 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Також, за час спільного проживання, за спільні кошти, у спірному будинку був зроблений ремонт, а саме: залита відмостка, замінені вікна, зроблена каналізація (септик), змінена електропроводка та сантехніка. Також, в будинок було придбано побутові техніка та меблі, а саме: двокамерний холодильник марки «Hitachi» вартістю 22099,00 грн., бензиновий генератор марки «Dakkin», вартістю 9799, 00 грн., соковижималка марки «Whirlpool», вартістю 17455,00 грн., подрібнювач садовий марки «Ryob», вартістю 10925,00 грн., рукомийник, вартістю 188,00 грн., тент камуфляжний, вартістю 311,00 грн., збирач фруктів , вартістю 267,00 грн., насос вібраційний, вартістю 1428,00 грн., бойлер марки «Hi Therm», вартістю 8750,00 грн., унітаз, вартістю 3460,00 грн. та умивальник мармуровий, вартістю 6000,00 грн. 01.07.2024 року в підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить: 1. Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) та [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошові кошти у розмірі 455000,00 (Чотириста п`ятдесят п`ять тисяч гривень), садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв.м. житловою площею 19,95 кв.м. , веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощення ІІ, цистерни ІІІ, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736461351100), розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399, земельну ділянку з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736465851239) за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; площею 0,1121 га в тому числі за угіддями: багаторічні насадження 0,0936 га, капітальна 0,0185 га. 2. Поділити майно, що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) та [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), на праві спільної сумісної власності наступним чином: Здійснити поділ садового будинку за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв.м. житловою площею 19,95 кв.м. , веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощення ІІ, цистерни ІІІ, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736461351100), розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399, та земельної ділянки з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736465851239) за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; площею 0,1121 га в тому числі за угіддями: багаторічні насадження 0,0936 га, капітальна 0,0185 га, шляхом визначення розміру ідеальних часток співвласників в розмірі по 1/2 частці кожному. Визнати право власності на частку в розмірі 1/2 в праві власності на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв.м. житловою площею 19,95 кв.м. , веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощення ІІ, цистерни ІІІ, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736461351100), розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399, за [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). Залишити право власності на частку в розмірі 1/2 в праві власності на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв.м. житловою площею 19,95 кв.м. , веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощіння ІІ, цистерни ІІІ, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736461351100), розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399, за [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). Визнати право власності на частку в розмірі 1/2 в праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736465851239), за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; площею 0,1121 га в тому числі за угіддями: багаторічні насадження 0,0936 га, капітальна 0,0185 га, за [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). Залишити право власності на частку в розмірі 1/2 в праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736465851239), за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; площею 0,1121 га в тому числі за угіддями: багаторічні насадження 0,0936 га, капітальна 0,0185 га, за [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). 3. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) 1/2 частину грошових коштів, збережених [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) у розмірі 227500,00 (Двісті двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень. 4. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) 1/2 від вартості набутого та відчуженого за час шлюбу автомобіля у розмірі 61253,00 (Шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят три гривні). 5. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) судові витрати, які були та будуть ним понесені. Зустрічний позов вмотивований тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2020 року. В період шлюбу, а саме: 18.05.2023 року відповідач [PERSON] набув на підставі договору купівлі-продажу право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5123981400:01:002:0399, площею 0,1121 га. та садовий будинок, розташований на вказаній земельній ділянці, загальною площею 41,18 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Також в період шлюбу відповідач [PERSON] придбав транспортний засіб типу - загальний легковий кабріолет, марки «SMART МС 01», 2001 року випуску, номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] ; вага: 805 кг, об`єм двигуна - 599, сірого кольору вартістю 122\~506 грн , який позивачка реалізувала без його згоди. Крім того, відповідач вважає спільною сумісною власністю грошові кошти, які заощадила [PERSON] у розмірі 455000,00 гривень та вказала у своїй майновій декларації. Вказане майно відповідач вважає спільною сумісною власністю подружжя та просить поділити між сторонами в рівних частках, і стягнути з позивачки [PERSON] вартість частини автомобіля, який позивачка продала без його згоди. Стислий виклад позиції позивачки. Представник позивача адвокат Миколюк А.П. первісний позов підтримав, щодо задоволення зустрічного позову заперечував. Підтвердив, що перелічене в первісному позові майно придбано сторонами в період шлюбу. Заперечував вартість нерухомого майна, зазначеному відповідачем в зустрічному позові, здійсненому на підставі договорів купівлі-продажу вказаного майна 2023 року. Зазначив, що вартість майна повинна визначатися виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи в суді з урахуванням здійсненого сторонами за час володіння майном ремонту. Не визнав, що сторонами в період шлюбу був придбаний автомобіль марки Смарт кабріолет, зазначив, що вказаний автомобіль ніколи у власності позивача за первісним позовом не перебував. Щодо поділу грошових коштів в сумі 455\~000 грн, представник позивача заперечує, оскільки вони є заощадженнями позивачки, які вона отримала від продажу дошлюбного майна, отримання премій, нагород та матеріальної допомоги від держави на оздоровлення, як і 4500 доларів США, які вказані в майновій декларації відповідача як його особисте майно. Стислий виклад позиції відповідача. Представник відповідача [PERSON] первісний позов не визнав, зустрічний позов просив задовольнити у повному обсязі. Визнав, що нерухоме майно було придбано сторонами під час шлюбу і є спільним майном подружжя. Вважає дійсною вартістю садового будинку та земельної ділянки їх оціночну вартість, зазначену в договорі купівлі-продажу, а саме: садовий будинок вартістю 63\~596 грн, земельна ділянка 18\~104 грн, за які і було здійснено продаж вказаного майна у 2023 році.. Довести факт придбання автомобілю Смарт відповідач не може, так як авто було придбано за довіреністю. Вважає, що позивач повинен довести, що 455\~000 грн заощаджень складаються саме з премій та винагород та матеріальної допомоги на оздоровлення. Щодо заощаджень відповідача на суму 4500 доларів США, то вони отримані за рахунок продажу дошлюбного майна квартири в м.Києві і є особистою власністю [PERSON] . Щодо вартості побутових речей, які знаходяться садовому будинку, то відповідач не заперечує стосовно їх придбання в період шлюбу за спільні кошти подружжя та вказану позивачкою ціну, крім вартості мармурного умивальника, яку вважає завищеною. Згоден сплатити позивачці компенсацію за її частку в нерухомому майні, але за ціною, вказаною в договорі купівлі-продажу нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі. -Ухвалою суду від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі. -Ухвалою суду від 23.07.2024 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. -Ухвалою суду від 21.03.2025 року закрито підготовче провадження\~у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2020 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.06.2024\~року, яке набрало законної сили 16.07.2024 року шлюб між подружжям розірвано. (справа №947/12809/24). Спільних дітей сторони від шлюбу не мають. В період шлюбу, а саме: 18.05.2023 року відповідач [PERSON] набув право власності на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв.м. житловою площею 19,95 кв.м., веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощення ІІ, цистерни ІІІ, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736461351100), розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399, земельну ділянку з кадастровим номером: 5123981400:01:002:0399 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2736465851239) за адресою: [ADDRESS] (п`ятдесят дріб шістдесят два), цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; площею 0,1121 га в тому числі за угіддями: багаторічні насадження 0,0936 га, капітальна 0,0185 га. Зазначене нерухоме майно було придбано на підставі Договору купівлі-продажу від 18.05.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 1693. Згідно договору оціночна вартість нерухомого майна згідно звіту про оцінку майна від 15.05.2025 року складає: садовий будинок 63\~596 грн., земельна ділянка 18\~104 грн. За оціночною вартістю відбувся продаж вказаного майна відповідачу [PERSON] . Також, за час спільного проживання, за спільні кошти, у спірному будинку був зроблений ремонт, а саме: залита відмостка, замінені вікна, зроблена каналізація (септик), змінена електропроводка та сантехніка. Також, в будинок було придбано побутові техніка та меблі, а саме: двокамерний холодильник марки «Hitachi» вартістю 22099,00 грн., бензиновий генератор марки «Dakkin», вартістю 9799, 00 грн., соковижималка марки «Whirlpool», вартістю 17455,00 грн., подрібнювач садовий марки «Ryob», вартістю 10925,00 грн., рукомийник, вартістю 188,00 грн., тент камуфляжний, вартістю 311,00 грн., збирач фруктів , вартістю 267,00 грн., насос вібраційний, вартістю 1428,00 грн., бойлер марки «Hi Therm», вартістю 8750,00 грн., унітаз, вартістю 3460,00 грн. та умивальник мармуровий, вартістю 6000,00 грн. Сторонами у справі не заперечувалось, що вказане майно вони придбали в період шлюбу на спільні кошти за вказаною вартістю. Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. За змістом частин першої та сьомої\~статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. \~Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).\~Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Положеннями статті\~60\~СК України\~передбачено,\~що майно,\~набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про\~презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.\~ Зазначене узгоджується\~з правовим\~висновком,\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду України\~від 24\~травня 2017\~року в\~справі №\~6-843цс17 та постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 21\~листопада 2018\~року в\~справі №\~372/504/17-ц\~(провадження\~№ 14-325цс18),\~від 22\~вересня 2020\~року в\~справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або шлюбним договором. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному із подружжя,\~якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Аналіз змісту\~положень статті\~71\~СК України\~дає підстави\~для висновку, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. При цьому\~ця норма\~не вимагає\~обов`язкового внесення\~на депозитний\~рахунок грошової\~компенсації у\~справах за\~спорами,\~в яких\~про припинення\~своєї частки у спільному\~майні і\~отримання компенсації\~на свою\~користь заявляє\~позивач (див.:\~постанови Верховного\~Суду:\~від 29\~квітня 2020\~року в\~справі №\~210/4854/15-ц,\~провадження №\~61-30421св18\~та від\~03\~червня 2020\~року в\~справі № 487/6195/16-ц, провадження № 61-46326св18). Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)).\~ Як встановлено судом, сторони по справі в період шлюбу придбали садовий будинок вартістю 63\~596 грн, земельну ділянку вартістю 18\~104 грн, Також, в будинок було придбано побутові техніка та меблі, а саме: двокамерний холодильник марки «Hitachi» вартістю 22099,00 грн., бензиновий генератор марки «Dakkin», вартістю 9799, 00 грн., соковижималка марки «Whirlpool», вартістю 17455,00 грн., подрібнювач садовий марки «Ryob», вартістю 10925,00 грн., рукомийник, вартістю 188,00 грн., тент камуфляжний, вартістю 311,00 грн., збирач фруктів , вартістю 267,00 грн., насос вібраційний, вартістю 1428,00 грн., бойлер марки «Hi Therm», вартістю 8750,00 грн., унітаз, вартістю 3460,00 грн. та умивальник мармуровий, вартістю 6000,00 грн. Вартість рухомого майна підтверджується товарними чеками та видатковими накладними, наданими позивачкою до позовної заяви. Разом з цим, вказане майно перебуває у фактичному користуванні відповідача, спільне користування неможливе, оскільки сторони дружніх стосунків не підтримують, будинок маленької площі, однокімнатний. . Як зазначив представник позивачки в судовому засіданні, [PERSON] намагалась користуватись спільним садовим будинком, приїхала туди, але там перебував відповідач, вони посварились, вона уїхала і більше не приїжджала. Будинок дуже маленькій і поділу в натурі не підлягає. Таким чином, суд вважає, що позивачці [PERSON] слід присудити відповідну компенсацію за її частку в спірному нерухомому майні за рахунок іншого із подружжя відповідача [PERSON] , який цим нерухомим майном користується, незалежно від його згоди. При цьому, судом враховано, що представник відповідача при зверненні до суду із зустрічним позовом, вартість нерухомого майна при його поділі визначав відповідно до договору купівлі-продажу станом на травень місяць 2023 року, з чим суд не погоджується. У постанові від 25 травня 2020 року у справі № 347/955/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про виплату позивачеві 1/2 вартості автомобіля як компенсації його частки у праві спільної сумісної власності подружжя. Вважав, що у ситуації, коли один із подружжя, який не користується спірним автомобілем, просить виплатити йому компенсацію вартості його частки у вказаному праві, згідно з вимогами статей 60, 61, 70, 71 СК України слід присудити відповідну компенсацію за рахунок іншого із подружжя, який цим автомобілем користується, незалежно від його згоди. Щодо аргументів представника відповідача про відсутність у [PERSON] коштів, суд зазначає, що факт відсутності коштів для одномоментної виплати компенсації позивачці сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати.\~Якщо у відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивачки треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження\~виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації\~кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо. У спірних правовідносинах відповідач не втрачає права власності на вказане майно, а стає її одноосібним власником, а тому\~можлива відсутність у нього коштів для одномоментної виплати компенсації позивачці не є ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Вартість спірного будинку та земельної ділянки під будинком позивачка визначила, виходячи з ринкової вартості аналогічного майна у даній місцевості станом на час звернення до суду з позовом про поділ майна та враховуючи проведені поліпшення нерухомого майна за час користування будинком разом з відповідачем [PERSON] . Так, вартість будинку позивачкою визначена у сумі 150\~000 грн, вартість земельної ділянки 150\~000 грн. Відповідач своїм правом на подачу доказів не скористався, не спростував вказаної позивачкою вартості спірного майна, не надав звіту про оцінку спірного майна станом на час розгляду справи в суді, не заявив клопотання про проведення оціночної експертизи. Хоч документально був зазначений власником вказаного майна та мав таку можливість. Щодо поділу рухомого майна, суд погоджується з доводами позивачки, що вказані нею в позові рухомі речі є неподільними, і повинні бути присуджені одному з подружжя. Враховуючи, що вони придбавались саме для обслуговування садового будинку, там же знаходяться, ними користується відповідач, суд вважає недоцільним ділити їх між сторонами, та в інтересах обох сторін вважає за можливе залишити вказані рухомі речі у власності відповідача з присудженням компенсації половини їх вартості позивачу. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). Щодо зустрічних вимог [PERSON] , то суд погоджується з доводами відповідача про те, що садовий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. Вказана обставина сторонами визнана та доведена належними та допустимими доказами. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів, збережених [PERSON] у розмірі 227500,00 та 1/2 від вартості набутого та відчуженого за час шлюбу автомобіля у розмірі 61253,00, то вказані вимоги відповідача задоволенню не підлягають. Відповідачем не\~доведено,\~що подружжя\~за час\~перебування у\~шлюбі за\~спільні кошти\~придбало \~транспортний засіб\~типу -\~загальний легковий\~кабріолет,\~марки «SMART\~МС 01»,\~2001\~року випуску,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~VIN:\~ [NUMBER] ;\~вага:\~805\~кг,\~об`єм двигуна\~-\~599,\~сірого кольору\~вартістю 122\~506\~грн ,\~який позивачка\~реалізувала без\~його згоди.\~Позивачка вказану\~обставину заперечувала,\~ доказів\~перебування у\~власності сторін\~за час\~перебування у\~шлюбі такого\~автомобіля відповідач\~суду не\~надав.\~ Також, на підтвердження походження заощаджень [PERSON] \~у розмірі\~455\~000,00\~гривень,\~які вона\~вказала у\~своїй майновій\~декларації як\~особисте майно,\~позивачка надала\~довідку про склад грошового забезпечення [PERSON] .. Відповідач [PERSON] твердження позивача про походження вказаних грошових коштів не спростував, не довів, що позивачка внесла неправдиві відомості в свою майнову декларацію, а також у своїй майновій декларації вказані грошові кошти як об`єкт спільної сумісної власності подружжя не відобразив. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з позивачки на користь відповідача 1/2 частину грошових коштів, збережених [PERSON] у розмірі 227 500,00 грн. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач, на користь якої винесено судове рішення за первісним позовом, в своїй позовній заяві не заявила вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, а судове рішення за зустрічним позовом винесено фактично не на користь відповідача, відповідач сплатив судовий збір тільки за заявлені ним майнові вимоги, то суд розподілу судових витрат не проводить.

Outcome: partial