Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним \~договором в сумі 18260,00 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 15 липня 2024 року [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим укладено Договір № 10.07.2024-100000304. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5500 грн строком, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 15.07.2024, строком на 124 дні. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 18260.00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5500.00 грн, процентів у розмірі 8525.00 грн та комісії у розмірі 1485.00 грн та неустойки у розмірі 2750.00 грн, чим порушив права та інтереси ТОВ «Споживчий центр» . Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного вирішення справи. Процесуальні дії у справі. 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд о 09.00 год 07 травня 2025 року, однак, судове засідання відкладено за клопотанням відповідача на 09.00 год 16 червня 2025 року та 09.30 год 30 червня 2025 року, в зв`язку з неявкою відповідача, який належно повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки, повідомленням через додаток Viber та оголошенням про виклик в суд на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою http://zbv.te.court.gov.ua. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Встановлені судом обставини. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив, що 15 липня 2024 року [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим укладено Договір №10.07.2024-100000304. [PERSON] 15 липня 2024 року електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту підтверджено укладення кредитного договору та отримано на його рахунок кошти у розмірі 5500 грн, а отже акцептовано умови договору . Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору №10.07.2024-100000304 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5500 грн строком на 124 днів, які він отримав 15 липня 2024 року. Отже, «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 14025 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5500.00 грн та процентів у розмірі 8525.00 грн, чим порушив права та інтереси ТОВ «Споживчий центр» . Згідно ст. 525, 526,530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні і договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Після підписання Заяви Відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання. Відповідач не дотримується умов даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. В силу вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та ніким не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Висновки суду. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, те, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив, тому суд доходить висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованості, що утворилась станом на 16 квітня 2025 року за Договором № 10.07.2024-100000304 в розмірі - 14025 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5500.00 грн та процентів у розмірі 8525.00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції від 15 квітня 2025 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Споживчий центр» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Пред`явлений позов задоволений частково, а саме 76,81% (14025 / 18260 х 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1860,65 грн (одна тисяча вісімсот шістдесят гривень шістдесят п`ять копійок (2422,40 / 100% х 76,81%). На підставі викладеного та

Outcome: partial