Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної іпотечної установи, [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним. В обґрунтування вимог послався на те, що 15.09.2006 ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір № 14/PGN6-09-06, за умовами якого банк на умовах забезпечення, поворотності, строковості, платності (процентна ставка 14,5%) надав [PERSON] кредит в сумі 175 120,00 грн, які остання зобов`язалася повернути до 14.09.2026. Згідно з п.3.2 зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов`язалася щомісячно в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості відповідно по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 2242,00 грн. 15.09.2006 на виконання умов п.5.1 кредитного договору ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали іпотечний договір №14/ZGN6-06, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1899. За умовами зазначеного договору [PERSON] передає банку в заставу (іпотеку) належне їй нерухоме майно, а саме чотирикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] . 11.02.2015 Державна іпотечна установа та ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» уклали договір відступлення права вимоги №\~17/4-В, за умовами якого первісний кредитор (банк) відступає, а новий кредитор (Державна іпотечна установа) набуває всі права вимоги за договором, вказаними у додатках до даного договору, в тому числі, як свідчить додаток №\~1 за кредитним договором №\~14/PGN6-09-06 від 15.09.2006, а також за іпотечним договором №\~14/ZGN6-06 від 15.09.2006. Вважає, що іпотечний договір №\~14/ZGN6-06 від 15.09.2006 був укладений з істотним порушенням порядку, встановленого законом та, як наслідок, має бути визнаний недійсним. На час придбання чотирикімнатної квартири під номером [ADDRESS] , [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, що свідчить про набуття зазначеного нерухомого майна у спільну сумісну власність, а тому викладені обставини свідчить про необхідність отримання згоди позивача, чоловіка [PERSON] на укладання договору іпотеки. Вказане правило при укладанні оспорюваного правочину сторонами дотримане не було, що свідчить про порушення вимог ч.\~2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» у чинній на час укладання договору редакції. За таких обставин, позивач вважає спірний договір іпотеки недійсним, оскільки таке майно придбано за час його шлюбу із [PERSON] , тобто є спільною сумісною власністю подружжя і згоди на його передачу в іпотеку він не надавав. \~ \~ \~ \~У відзиві\~на позовну\~заяву представник\~відповідача - Державної іпотечної установи просила відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач ввів суд в оману, заявивши, що він не надавав нотаріальної згоди на передачу спільного майна в іпотеку, оскільки матеріали справи містять письмову згоду позивача на укладення іпотечного договору щодо квартири [ADDRESS] . Також просить застосувати позовну давність до вимог позивача, оскільки позов про визнання недійсним іпотечного договору від 15.09.2006 мав бути заявлений в межах загальної позовної давності не пізніше 15.09.2009, однак заявлений з пропуском строків на 12 років. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Державної іпотечної установи проти позову заперечила, просила відмовити у задоволені позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялася\~належним чином,\~про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надавала, місце проживання [PERSON] зареєстроване за тією ж адресою, за якою зареєстрований позивач. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного висновку. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Встановлено,\~що12.06.1996 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серія [NUMBER] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.03.2018 у справі № 398/236/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією договору купівлі-продажу кватири від 15.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1898, [PERSON] придбала у [PERSON] чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] . 15.09.2006 ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] як позичальник уклали кредитний договір № 14/PGN6-09-06, відповідно до умов п.п. 2.1, 2.3, 3.2 якого банк на умовах забезпечення, поворотності, строковості, платності надав [PERSON] кредитні ресурси в сумі 175\~120,00 грн з оплатою по процентній ставці 14,5\~% річних, які позичальник обов`язалася повернути до 14.09.2026; цільове призначення: для придбання 4-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є застава нерухомості (іпотека) 4-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; позичальник зобовязується в день видачі кредитних коштів укласти з банком договір застави (іпротеки) одночасно з укладанням дроговору купівлі-продажу зазначеної нерухомості (п. 5.1 кредитного договору від 15.09.2006 № 14/PGN6-09-06). 15.09.2006 в забезпечення повернення кредитних коштів, отриманих [PERSON] за кредитним договором від 15.09.2006 № 14/PGN6-09-06, ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» як іпотекодержатель та [PERSON] як іпотекодавець, враховуючи, що іпотекодавець за рахунок зазначених кредитних коштів набув у власність нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу кватири від 15.09.2006, який був нотаріально посвідчений та зареєстрований за № 1898, уклали іпотечний договір №\~14/ZGN6-06, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1899, за умовами якого [PERSON] передає банку в заставу (іпотеку) належне їй нерухоме майно, а саме чотирикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] (далі - предмет іпотеки). Згідно з копією заяви [PERSON] від 15.09.2006, [PERSON] надає згоду своїй дружині [PERSON] на передачу в іпотеку квартири [ADDRESS] , яку вони придбали під час перебування в зареєстрованому шлюбі, по договору іпотеки з банком «Фінанси та Кредит», ТОВ, на умовах на її розсуд. Справжність підпису [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 1902. \~ \~ \~ \~11.02.2015 Державна іпотечна установа та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» уклали договір відступлення права вимоги №\~17/4-В, за умовами якого первісний кредитор (банк) відступає, а новий кредитор (Державна іпотечна установа) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках до цього договору, в тому числі згідно з додатком №\~1 за кредитним договором №\~14/PGN6-09-06 від 15.09.2006 та іпотечним договором №\~14/ZGN6-06 від 15.09.2006. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.\~ч. 1 - 5 ст. 203 ЦК України в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~1\~Закону України\~«Про іпотеку»\~в редакції,\~чинній станом\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин,\~іпотека -\~це вид\~забезпечення виконання\~зобов`язання\~нерухомим майном,\~що залишається\~у володінні\~і користуванні\~іпотекодавця,\~згідно з\~яким іпотекодержатель\~має право\~в разі\~невиконання боржником\~забезпеченого іпотекою\~зобов`язання\~одержати задоволення\~своїх вимог\~за рахунок\~предмета іпотеки\~переважно перед\~іншими кредиторами\~цього боржника\~в порядку,\~встановленому цим\~Законом.\~ Іпотека\~виникає на\~підставі договору,\~закону або\~рішення суду\~(ст.\~3\~Закону України\~«Про іпотеку»). \~ \~ \~ \~Згідно з ч.\~ч. 2, 3 ст.\~6\~Закону України\~«Про іпотеку» в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Іпотекодавець зобов`язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). \~ \~ \~ \~Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, придбана [PERSON] за кредитні кошти на підставі договору купівлі-продажу кватири від 15.09.2006 чотирикімнатна квартира [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , які станом на дату придбання зазначеної квартири перебували у шлюбі. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.\~ч. 1, 2 ст.\~369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. \~ \~ \~ \~Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (ч. 4 ст. 369 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частинами 1,\~2 ст. 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. \~ \~ \~ \~Оскільки матеріали справи містять копію заяви від 15.09.2006 [PERSON] про надання згоди своїй дружині [PERSON] на передачу в іпотеку квартири [ADDRESS] за договором іпотеки з ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» на умовах на її розсуд і справжність підпису [PERSON] засвідчено нотаріально, зареєстровано в реєстрі за № 1902, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним іпотечного договору від 15.09.2006 №\~14/ZGN6-06 у зв`язку з недоведенням позивачем порушення вимог законодавства під час укладення спірного іпотечного договору, зокрема встановлення судом дотримання вимог ч. 2 ст. 6 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній станом на 15.09.2006, та зазначених вище норм цивільного та сімейного законодавства щодо надання нотаріально засвідченої згоди другим з подружжя на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, зокрема договору іпотеки, іншому з подружжя щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, оскільки суд за результатами розгляду цієї справи не встановив порушення прав позивача у зв`язку з укладенням спірного іпотечного договору і дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, заява представника Державної іпотечної установи про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених в цій справі позовних вимог залишається судом без розгляду. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог витрати зі сплати судового збору покладаються позивача.

Outcome: dismissed