Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 16 вересня 2024 року в порядку цивільного судочинства звернувся позивач - [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог: Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в якій просить визнати за [PERSON] право власності, згідно з Технічного паспорта на нерухоме майно частину квартири, яка в загальному має площу: загальну 42, 9 м2, житлову 24, 7 м2, допоміжну 18, 2 м2, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що його батько [PERSON] за життя володів 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . За життя склав заповіт на його користь, який знаходить в Сколівській державній нотаріальній конторі. Зазначає і те, що у спадкодавця крім нього була і інша дитина, його брат - [PERSON] . Вказує, що на час смерті спадкодавця він проживав разом із спадкодавцем у його будинку за вказаною вище адресою, в якому проживає і на даний час, відтак, він фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління спадковим майном. Після заведення спадкової справи, зазначає, що йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 15 листопада 2024 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судове засідання, з визначенням дати підготовчого засідання на 22 січня 2025 року та витребувано у Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином посвідчену копію спадкової справи № 74/2014, заведеної після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 22 січня 2025 року залучено до участі у справі у якості третх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (зареєстровану за адресою: [ADDRESS] ). Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26 лютого 2025 року підготовче засідання у справі відкладено на 26 березня 2025 року. Сколівська державна нотаріальна контора 18 грудня 2024 року скерувала на адресу суду копію спадкової справи № 74/2014 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року закрито підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 09 червня 2025 року. В судове засідання, призначене на 09 червня 2025 року, сторони та треті особи не з`явились. Відповідач [PERSON] в заяві від 22 січня 2025 року (зареєстрована Сколівським районним судом Львівської області 22 січня 2025 року за № 529) позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Третя особа Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області 16 травня 2025 року на адресу суду скерувала лист про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Інші учасники справи причин неявки до відома суду не довели. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 23 червня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 09 червня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 23 червня 2025 року. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації мактів цивільного стану реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 9 від 11 лютого 2014 року. Встановлено на підставі копій матеріалів спадкової справи (наданих на вимогу Сколівського районного суду Львівської області Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області) і те, що за життя [PERSON] складав заповіти, а саме: -заповіт, складений 25 жовтня 2004 року, яким [PERSON] все своє майно заповів дружині [PERSON] ; -заповіт, складений 13 серпня 2012 року, яким [PERSON] все своє майно заповів внуці [PERSON] ; -заповіт, складений 18 лютого 2013 року, яким [PERSON] все своє майно заповів синові [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії повторного Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції 09 липня 2024 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. \~ \~ \~ \~Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] . Встановлено Сколівським районним судом Львівської області, [PERSON] за життя володів 1/3 часткою квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 1239 від 27 травня 2024 року, виданою Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське МБТІ», згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано на праві спільної сумісної власності за громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16 червня 1994 року Сколівською міською радою народних депутатів згідно рішення виконкому № 55 від 09 червня 1994 року та зареєстровано в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 431. Копію зазначеного Свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] від 16 червня 1994 року позивачем долучено до матеріалів справи. Згідно копії технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виготовленого Стрийським МБТІ на замовлення позивача 16 травня 2024 року, загальна площа такої складає 42, 9 кв.м., житлова 24, 7 кв.м., допоміжна 18, 2 кв.м. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] за заповітом завідувачем Сколівської державної нотаріальної контори гу Львівської області В.Батлюком 18 червня 2024 року відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до\~ст. 13 Конституції України\~держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст. ст.\~41,\~55 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно положень ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~ законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1\~ст. 15 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. ст.\~1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом також встановлено, що позивач\~є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту\~ст. 392 ЦК України\~право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті батька спільно з ним проживаючи, інших спадкоємців за заповітом немає, а також те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. \~На підставі викладеного вище,

Outcome: approved