Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитними договорами: №2108343024469 від 24.03.2021, №2108343088803 від 24.03.2021 в розмірі 118398,60 грн., понесені судові витрати у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомого у сумі 25000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24.03.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2108343024469. 24.03.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2108343088803. Згідно договору №2108343024469 від 24.03.2021 [PERSON] отримав кредит в сумі 5900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. Згідно договору №2108343088803 від 24.03.2021 [PERSON] отримав кредит в сумі 3100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. Відповідно до п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік. Згідно п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі 0 процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в; д) тип процентної ставки фіксована. На виконання вимог укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5900,00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей» згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 24.03.2021 здійснено перекази грошових коштів на картку, яка належить позичальнику, у сумі 5900,00 грн. та у сумі 3100,00 грн. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронних договорів та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі встановлено договорами. 01.12.2021 було укладено договори №1-12 ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами: №2108343024469 від 24.03.2021, №2108343088803 від 24.03.2021. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами: №2108343024469 від 24.03.2021, №2108343088803 від 24.03.2021. Загальний розмір заборгованості за договором №2108343024469 від 24.03.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 100695,89 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 94795,89 грн. Загальний розмір заборгованості за договором №2108343088803 від 24.03.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 52908,01 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3100,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 49808,01 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованості за договором №2108343024469 від 24.03.2021 у розмірі 77616,86 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 71716,86 грн. Також позивач просить стягнути заборгованості за договором№2108343088803 від 24.03.2021 у розмірі 40781,74 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3100,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 34681,74 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 118398,60 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 9000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 109398,60 грн. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом. 13 травня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 17 червня 2025 року. \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] рекомендованими повідомленнями вих..№0610252591683, №0610252592701, які повернулися із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.81-86), що згідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 вважається належним повідомленням про дату судового розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання: заява представника позивача за вхід.№2922 від 12.05.2025 про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.7 позовної заяви), клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.67-78). \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.64-66), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії договору про надання фінансових послуг №2108343024469 від 24.03.2021, паспорту споживчого кредиту (а.с.9-12) судом встановлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало [PERSON] кредит у сумі 5900,00 грн., на картку № [NUMBER] , строк кредитування 16 днів. Із копії договору про надання фінансових послуг №2108343088803 від 24.03.2021, паспорту споживчого кредиту (а.с.13-16) судом встановлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало [PERSON] кредит у сумі 3100,00 грн., на картку № [NUMBER] , строк кредитування 16 днів. Із копії правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (а.с.17-19) судом встановлено, що [PERSON] ознайомився із вказаними правилами. Із копії інформації від 14.02.2024 (а.с.20) щодо підтвердження переказу грошових коштів судом встановлено, що на рахунок [NUMBER] ТОВ «Вей фор пей» перерахувало 5900,00 грн. кредиту. Із копії розрахунку заборгованості (а.с.20 зворотній бік - 22) судом встановлено, що з 24.03.2021 по 30.11.2021 [PERSON] нараховано 49560,00 грн. заборгованості за кредитом, з яких: 5900,00 грн. тіло, 43660,00 грн. відсотки. Із копії інформації від 08.04.2024 (а.с.23) щодо підтвердження переказу грошових коштів судом встановлено, що на рахунок [NUMBER] ТОВ «Вей фор пей» перерахувало 3100,00 грн. кредиту. Із копії розрахунку заборгованості (а.с.23 зворотній бік - 25) судом встановлено, що з 24.03.2021 по 30.11.2021 [PERSON] нараховано 26040,00 грн. заборгованості за кредитом, з яких: 3100,00 грн. тіло, 22940,00 грн. відсотки. Із копії Договору факторингу 1-12 від 01.12.2021 (а.с.26-30) судом встановлено, що 01.12.2021 було укладено договори №1-12, згідно яких ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами: №2108343024469 від 24.03.2021, №2108343088803 від 24.03.2021. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами: №2108343024469 від 24.03.2021, №2108343088803 від 24.03.2021 (а.с.31-36). 10.03.2023 укладено договір №10-03/2023-01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами: №2108343024469 від 24.03.2021, №2108343088803 від 24.03.2021 (а.с.37-44). Із копій витягів з реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 та №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с.68-69) судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект центр» боржника [PERSON] , який має заборгованість у сумі: 94595,89 грн. за кредитним договором №2108343024469; 49808,01 грн. за кредитним договором №2108343088803. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108343024469 станом на 10.03.2023 (а.с.70) судом встановлено, що загальна сума заборгованості станом на дату розрахунку становить 100695,89 грн. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108343088803 станом на 10.01.2023 (а.с.71) судом встановлено, що загальна сума заборгованості станом на дату розрахунку становить 52908,01 грн. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108343024469 станом на 27.04.2025 (а.с.72) судом встановлено, що загальна сума заборгованості становить 77616,86 грн. Загальна сума погашень за договором відсутня. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108343088803 станом на 27.04.2025 (а.с.73) судом встановлено, що загальна сума заборгованості становить 40781,74 грн. Загальна сума погашень за договором відсутня. Із копій витягів з додатків №3 до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 реєстру боржників (а.с.74-75) судом встановлено, що загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2108343024469 становить 49560,00 грн.; за кредитним договором №2108343088803 становить 26040,00 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договорами, відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що після підписання кредитних договорів відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що кредитні договори укладалися в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12\~ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи зі змісту ст.22\~ЗУ «Про\~платіжні системи\~та переказ\~коштів України» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер. Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19. Матеріали справи містять розрахунки заборгованості за кредитними договорами, в яких зазначено про те, що тіло кредиту за договором від 24.03.2021 складає 5900,00 грн., квитанцію про проведений платіж у сумі 5900,00 грн. 24.03.2021; тіло кредиту за договором від 24.03.2021 складає 3100,00 грн., квитанцію про проведений платіж у сумі 3100 грн. 24.03.2021 (а.с.20, 23). Тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів у сумі 5900,00 гривень 24.03.2021 та 3100,00 гривень 24.03.2021. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку були укладені договори про надання фінансових кредитів в електронній формі, на підставі яких між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредитам у сумі 118398,60 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №0502850068 від 10.03.2025, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422.40 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст.133 ЦПК\~України\~визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 25000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 141\~ЦПК\~України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.137\~ЦПК\~України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться заявка на надання юридичної допомоги №860 від 01.03.2025, витяг з акту №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, копія договору про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассітанс». На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано витяг з акту №6 від 31.03.2025, згідно якого послугами, які надано об`єднанням «Лігал Ассітанс» по справі Котець С.М. є: надання усної консультації з вивченням документів 2 години 4000 грн.; надання письмової консультації з вивченням документів 1 година 3000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 годин 18000 грн. Оскільки позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 25000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25000 грн.

Outcome: approved