Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Мироненко С.М., звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 жовтня 2002 року (серія ВАВ №155942), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-2888, на земельну ділянку розміром 0,13 га, яка розташована в [ADDRESS] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Казимагомед Азербайджан. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 жовтня 2002 року (серія ВАВ №155942), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-2888, [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,13 га, яка розташована в [ADDRESS] . Земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності, виданого виконкомом Дергачівської міської Ради 27.11.1995 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 291. У січні 2025 року [PERSON] звернулася у відділ № 7 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно отримання копії архівного примірника державного акту на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-032302, зареєстрованого на ім`я [PERSON] в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27.11.1995 року за № 291 на підставі рішення Дергачівської міської ради народних депутатів від 08.08.1995 року № 128/4, право власності, посвідчене вказаним державним актом оформлене на земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-1200892782025 від 18.03.2025 на заяву [PERSON] підтверджує факт, що земельна ділянка площею 0.1300 га, розташована за адресою: [ADDRESS] має кадастровий номер 6322010100:01:000:1743 та має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка). При зверненні до органу реєстрації з питання внесення даних про неї - [PERSON] , як власника вищевказаної земельної ділянки, отримала відмову, у зв`язку з тим, що в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, її прізвище вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Згідно даних\~паспорту серія\~ [NUMBER] \~виданого 16.09.2014\~року \~Дергачівським РВ\~ГУДМС України\~її прізвище\~ім`я по-батькові\~на українській\~мові «\~ [PERSON] », тому заявниця змушена звернутися до суду з заявою для встановлення факту належності документу. Представник заявниці [PERSON] , адвокат Мироненко С.М. просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представником Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області надано суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви заперечення відсутні. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Казимагомед Азербайджан. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 жовтня 2002 року (серія ВАВ №155942), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-2888, [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,13 га, яка розташована в [ADDRESS] , яка належала продавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності, виданого виконкомом Дергачівської міської Ради 27.11.1995 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 291. В даному договорі купівлі-продажу невірно зазначено прізвище покупця. Замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заявниця звернулася у відділ №7 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно отримання копії архівного примірника державного акту на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-032302, зареєстрованого на ім`я [PERSON] в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27.11.1995 року за № 291 на підставі рішення Дергачівської міської ради народних депутатів від 08.08.1995 року № 128/4, право власності, посвідчене вказаним державним актом оформлене на земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначила, що Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-1200892782025 від 18.03.2025 на заяву [PERSON] підтверджує факт, що земельна ділянка площею 0.1300 га, розташована за адресою: [ADDRESS] має кадастровий номер 6322010100:01:000:1743 та має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка). При зверненні до органу реєстрації з питання внесення даних про неї - [PERSON] , як власника вищевказаної земельної ділянки, отримала відмову, у зв`язку з тим, що в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, її прізвище вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ Згідно даних паспорту серія [NUMBER] виданого 16.09.2014 року Дергачівським РВ ГУДМС України прізвище ім`я по-батькові заявниці на українській мові « [PERSON] ». Заявниця просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 жовтня 2002 року (серія ВАВ № 155942), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-2888, на земельну ділянку розміром 0,13 га, яка розташована в [ADDRESS] , в якому її прізвище вказане не вірно, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що встановлення факту необхідне для реалізації її права власності та внесення даних до Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Оскільки встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як\~за\~зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2\~ст.315 ЦПК України\~встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Заст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved