Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

17.12.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Слобожанської селищної (нині міської) ради Чугуївського району Харківської області, а 16.04.2025 представник позивача [PERSON] з уточненою позовною заявою, з наступними вимогами: - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , однією сім`єю на день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] ; -\~визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6321783004:01:001:0228, площею 0,1955 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової і громадської забудови, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки з кадастровим номером 6321783004:01:001:0228, площею 0,1955 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової і громадської забудови, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , вони мали дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] діти з заявами про прийняття спадщини не зверталися, оскільки вважали, що належне їм майно успадкував чоловік померлої [PERSON] , разом з яким [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . В подальшому, [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька. 15.04.2025 позивач оформив право власності на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 0,1260 га, кадастровий номер 6321755300:01:004:0286 та житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Оскільки [PERSON] мала у власності земельну ділянку з кадастровим номером 6321783004:01:001:0228, площею 0,1955 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової і громадської забудови, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на яку її чоловік [PERSON] не оформив спадкові права, вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.01.2025, а також витребувано від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 02.01.2025 представник відповідача Діхтяр Д. М. надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. 16.01.2025 від третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, просив проводити розгляд справи за його відсутності. 17.01.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] відкладено підготовче засідання на 24.02.2025. 21.01.2025 від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. надійшла копія спадкової справи № 145/2024. 24.02.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладено на 16.04.2025. 16.04.2025 прийнято уточнену позовну заяву, подану представником позивача [PERSON] , та підготовче засідання відкладене на 03.06.2025. 13.05.2025 від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області надійшла копія спадкової справи № 145/2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.06.2025 підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.06.2025. 27.06.2025 учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача [PERSON] у заяві від 02.01.2025 просив проводити розгляд справи за відсутності представника селищної (нині міської) ради. Третя особа [PERSON] у заяві від 29.05.2025 визнав позовні вимоги [PERSON] та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , до складу якої входить право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6321783004:01:00160228, площею 0,1955 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі живої і громадської забудови, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Для вирішення цього спору позивачеві необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , станом на день її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9, 46, 47, 107 зворот, 108). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 15, 48, 109). Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] підтверджується, що третя особа [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 34-36). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 37). Даними копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] підтверджується, що 10.03.1963 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а. с. 12, 49). [INFO] померла [PERSON] в смт Зідьки Чугуївського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 10, 45, 106 зворот). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112921199 від 06.02.2018 [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,1955 га, кадастровий номер 6321783004:01:001:0228, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови (а. с. 13). Згідно довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 13.11.2024 за № 2583, [PERSON] станом на 06.10.2021 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даними Реєстру територіальної громади з померлою на день її смерті ніхто, крім неї, не був зареєстрований за вказаною адресою (а. с. 17, 107). Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79429984 від 05.12.2024, після смерті [PERSON] вказані відомості відсутні (а. с. 18). [INFO] помер [PERSON] в м. Мерефа Харківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11, 105 зворот). Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 79039673 від 06.11.2024, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. заведено спадкову справу № 145/2024 (а. с. 14). З акту обстеження, складеного 05.12.2024 депутатом Зміївської міської ради Соляник\~І.\~С. у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що [PERSON] (на момент смерті [INFO] ) фактично проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що й було підтверджено свідками (а. с. 16). З довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 2028 від 12.11.2024 про об`єкт нерухомого майна, станом на 31.12.2012, житловий будинок [ADDRESS] щі Зідьки на підставі свідоцтва про право на спадщину (2-539, 10.07.2022), виданого Зміївською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в КП "Зміївське БТІ" 10.07.2022, належав [PERSON] (а. с. 19). З довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 2029 від 12.11.2024 про об`єкт нерухомого майна, станом на 31.12.2012, житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки (313, 13.02.1968), виданого Зміївською державною нотаріальною конторою, та акту введення в експлуатацію, затвердженого виконкомом Зідьківської селищної ради депутатів трудящихся від 20.10.1971, № 20, зареєстрованого в Харківському МБТІ 30.12.1971, належав [PERSON] (а. с. 20, 115). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. 06.11.2024 було заведено спадкову справу № 145/2024 за заявою [PERSON] (а. с . 44-54, 105-125). Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області від 05.12.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1955, кадастровий номер 6321783004:01:001:0228, місце розташування за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] його матері [PERSON] (а. с. 21). Згідно витягу № НВ-6301058642024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6321783004:01:001:0228, становить 312 804 грн 81 коп. (а. с. 22). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15.04.2025 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В., позивач [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] наступне майно: земельну ділянку площею 0,1260 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - 6321755300:01:004:0286; житловий будинок садибного типу, місце розташування: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) (а. с. 92-94, 124, 125). На підставі зазначених вище доводів представника позивача, викладених в уточненій позовній заяві, а також відомостей, що містяться у письмових доказах, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання батька позивача [PERSON] на момент відкриття спадщини разом з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки від встановлення цього факту залежить вирішення спору про право на спадщину за законом, позивач мав підстави звертатися з такою заявою у порядку позовного провадження. Встановлення цього факту має юридичне значення для позивача, а підтвердити його іншим шляхом він не має можливості, тому вимога позову про встановлення цього факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Водночас, суд зазначає, що відсутні підстави для зазначення в резолютивній частині рішення вказівки на встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті [INFO] , а\~цей факт розглядається судом як обставина, що підлягає доказуванню для вирішення по суті спору щодо спадщини. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.21 п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачем надано докази того, що його померлий батько [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на день її смерті [INFO] та прийняв після дружини спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте не встиг оформити свої спадкові права. Крім того, позивачем [PERSON] надано докази, якими підтверджується, що після померлого [INFO] [PERSON] він прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. За таких обставин, оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, представник відповідача - Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області проти позову заперечень не подав, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved