Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом, звернувся представник позивача - адвокат Шкребтій В.В. та просив позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Свою вимогу обґрунтовував тими обставинами, що 01 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 13 січня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Неповнолітня донька [PERSON] навчається у восьмому класі Шандрівської гімназії Миронівської міської ради. Відповідач як під час проживання в сім`ї так і після розірвання шлюбу, зловживав спиртними напоями, вів себе агресивно по відношенню до доньки, що призводило до негативних емоцій, стресів та переживання зі сторони [PERSON] . Відповідач без поважних причин, нехтує своїми батьківськими обов`язками, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню дитини, не цікавиться вихованням, станом здоров`я, навчанням доньки. Не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Також відповідачу було надіслано судову повістку про виклик до суду, як вбачається з поштової довідки ф. 20, лист з судовою повісткою відповідачу не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що відповідач відсутній за вказаною адресою. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів. Також відповідачу було надіслано судову повістку про виклик до суду, як вбачається з поштової довідки ф. 20, лист з судовою повісткою відповідачу не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що відповідач відсутній за вказаною адресою. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листа. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. На підставі ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовна вимога, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1), піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3), поважати дитину (ч. 4). У судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважних причин, нехтує своїми батьківськими обов`язками, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню дитини, не цікавиться вихованням, станом здоров`я, навчанням доньки. Не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання. Факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання обов`язків з виховання своєї неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів у справі. 01 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 13 січня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 17-19). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстрованого виконкомом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Орган опіки та піклування Миронівської міської ради, 26 лютого 2025 року дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Відповідно до характеристики виданої Шандрівською гімназією Миронівської міської ради Київської області на [PERSON] , ученицю 8 класу. [PERSON] навчається у гімназії з 2019 року. Учениця має високий рівень інтелекту. З усіх предметів встигає однаково та має достатній та середній рівень досягнень. Вихованням дочки займається мати. Батько з сім`єю не проживає (а.с. 11). Згідно довідки виданої Амбулаторією загальної практики-сімейної медицини с. Шандра КНП «Миронівської міської ради Миронівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27 грудня 2024 року №3032, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку в Шандрівській АЗПСМ. Профілактичними оглядами, профілактичними щепленнями, лікуванням займається мати [PERSON] без присутності [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області від 23 грудня 2024 року №69070200, заборгованість зі сплати аліментів станом на 18 грудня 2024 року становить 166780,00 грн. (а.с. 13-14). Згідно акту обстеження умов проживання №22 від 14 лютого 2025 року, вихованням доньки займається [PERSON] , з 2022 року сторони офіційно розлучилися, а батько [PERSON] за весь час практично доньці не допомагав, на даний час має заборгованість зі сплати аліментів. Також дане питання винесено на комісію з питань захисту прав дитини (а.с. 15). Будучи допитаними у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, фінансово не допомагає та не спілкується, бачили його останній раз лише коли він проживав разом з ним, зловживав спиртними напоями та буянив. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав може звернутися особа, в сім`ї якої проживає дитина. Оскільки у судовому засіданні встановлено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків з виховання неповнолітньої доньки [PERSON] , відповідачем [PERSON] з підстав, що останній не піклується про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення доньки, суд вважає за необхідне погодитись з висновком органу опіки та піклування Миронівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved