Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою, у якій просить визнати [PERSON] , яка народилася [INFO] , недієздатною та призначити його [PERSON] , опікуном [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що мати [PERSON] [PERSON] , має статус особи з інвалідністю другої групи загального захворювання, безтерміново, з 21.06.2024\~р. перебуває під наглядом у Психоневрологічному диспансерному відділенні Бердичівської міської лікарні з діагнозом "виразна судинна деменція", має постійні проблеми з пам`яттю, що впливають на її здатність до самообслуговування, самостійного пересування та контролю над своєю поведінкою. Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області своєї позиції щодо заяви у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Адвокат Гоші Ірини Мартинівни щодо задоволення заяви не заперечив. Судом з`ясовано, що [PERSON] народилася [INFO] у смт.\~Гришківці Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується її паспортом громадянина України (а.\~с.\~14). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.10.1967\~р. [PERSON] та поданням від 20.06.2025 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про можливість призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (далі Подання від 20.06.2025\~р.) (а.\~с.\~12, 80). У довідці серії 12ААГ №\~637765 від 27.06.2024\~р. до акта огляду медико-соціальною експертною комісією вказано, що [PERSON] має другу групу інвалідності з 25.06.2024\~р., причина інвалідності: загальне захворювання (а.\~с.\~18 - 19). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №\~100-2025 від 20.03.2025\~р. [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад виражену судинну деменцію (F01.8 МКХ-10), не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.\~с.\~51 52). Згідно з частиною першою статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як така, що внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підлягає визнанню недієздатною. Частиною першою статті 41 Цивільного кодексу України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною першою статті 300 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Аналогічна за змістом норма міститься у статті 60 Цивільного кодексу України. Таким чином над [PERSON] має бути встановлено опіку та призначено опікуна. Суд, беручи до уваги Подання від 20.06.2025\~р., зважаючи на відсутність відомостей, які у відповідності до статті 64 Цивільного кодексу України є перешкодами для призначення особи опікуном, враховуючи положення статті 63 Цивільного кодексу України щодо вимог до особи, яка може бути призначена опікуном, призначає [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому Суд визначає строк дії рішення два роки з дня набрання ним законної сили.

Outcome: approved