Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

12 грудня 2023 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернулось до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу в сумі 5026 грн 86 коп. та сплаченого судового збору в сумі 2684 грн. Ухвалою судді Зіньківського районного суду Должка С.Р. від 08.01.2024 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач - АТ «ОГС\~«Полтавагаз» ухвалу\~про відкриття\~провадження у\~справіотримав 10.01.2024, що підтверджується розпискою представника позивача. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 13.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не подавала. Ухвалою Зіньківського районного суду від 14.03.2024 було задоволено заяву судді Должка С.Р. про самовідвід. За ухвалою судді Зіньківського районного суду Ситник О.В. від 11.04.2024, яка прийняла вказану справу після розподілу до свого провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ухвали судді Зіньківського районного суду Ситник О.В. задоволено її заяву про самовідвід по цій справі. За розпорядженням голови Зіньківського районного суду Должка С.Р. від 28.10.2024 у зв`язку з неможливістю провести автоматизований розподіл судової справи між суддями справу передано на розгляд до Гадяцького районного суду Полтавської області. За ухвалою судді Гадяцького районного суду Максименко Л. В. від 11.11.2024, яка прийняла вказану справу після розподілу до свого провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12.06.2025 клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі з тих підстав, що у провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа №530/1415/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення без надання іншого житла та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини - залишено без задоволення. 02\~квітня 2024\~року від\~представника позивача АТ «ОГС «Полтавагаз» надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач у зв`язку з несплатою [PERSON] за послуги з розподілу природного газу за період: грудень 2023 року березень 2025 року збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з розподілу природного газу станом на 01.04.2025 в сумі 7\~368, 33 грн. Від відповідача жодних заперечень чи заяв щодо збільшення суми позовних вимог до суду не надходило. У судовому\~засіданні \~представник позивача\~АТ «ОГС\~«Полтавагаз» Ревягіна\~С.\~І.\~позов підтримала,\~суду пояснила,\~що [PERSON] \~є власником\~квартири в\~ [ADDRESS] , яка приєдналася до Типового договору про розподіл природного газу шляхом написання заяви, однак дані комунальні послуги не сплачує, тому товариство змушене звернутись до суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про відкладення розгляду справи в з`вязку з хворобою. Ухвалою суду від 12.06.2025 вирішено ухвалити заочне рішення у справі, оскільки відповідач повторно не з`явилась в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Аналогічне клопотання було подане [PERSON] 17.03.2025 у судове засідання, призначене на 18.03.2025, проте доказів перебування на лікуванні до суду нею не надано. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом установлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність, зокрема щодо розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний). Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 15 червня 2017 року № 778 та постанови №941 від 04.06.2019, АТ «Полтавагаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Горішні Плавні, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського, Кременчуцького районів та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області), де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного Акціонерного Товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз». Право власності [PERSON] на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №207650851. Об`єкт споживача [PERSON] , що розташований за адресою: [ADDRESS] , приєднаний до газорозподільної системи, оператором якої є АТ «ОГС «Полтавагаз», їй відкрито номер особового рахунку № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] , ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, приєдналась до умов договору, особисто підписавши заяву\~- приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) 20.04.2021 (а.с.10). Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1. договору). Відповідно до пункту 1.2. договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу»\~і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494\~(далі\~Кодекс газорозподільчих систем). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися\~Законом України «Про ринок природного газу»\~та Кодексом газорозподільних систем (пункт 2.3. договору). Відповідно до пунктів 6.1.-6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до картки абонента АТ «ОГС «Полтавагаз» споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56ХМ26С09000374Н, о/р № [NUMBER] як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] (а.с. 4). Тобто відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за вказаною адресою. Як вбачається з картки абонента АТ «ОГС «Полтавагаз» [PERSON] , наданої позивачем до заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по березень 2025 року включно складає 7\~368,33 грн. Суд зазначає, що правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем та на їх постачальників. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з пунктом 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). Таким чином між сторонами існують договірні правовідносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача [PERSON] до Типового договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання. [PERSON] \~ отримувала послуги з постачання природного газу, однак не сплачувала їх вартість. Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 (з змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 по 01.07.2020 в розмірі 1,14 грн за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 по 1,308 грн. за 1 куб. м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП № 2460 від 16.12.2020 встановлено тариф на послуги розподілу природного газуу розмірі 1,93 грн за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ); зазначена постанова набрала чинності з 01 січня 2021 року. Постановою № 129 від 30.01.2021 було внесено зміни в попередню постанову та зазначено наступне - «1) в абзаці другому пункту 1 цифри «1,93» замінити цифрами «1,78». Вказана вище постанова набрала чинності 01.02.2021. Постановою НКРЕКП № 2764 від 22 грудня 2021 року, яка набрала чинності 01.01.2022, встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ). Таким чином, за період з січня 2020 року по березень 2025 року включно, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 7\~368,33 грн. Відповідач зазначеного розрахунку не спростувала та своїх розрахунків не навела. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень\~ст.\~6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Пунктом 1 частини 2\~статті 6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що виконавцями комунальних послуг, послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 Житлового кодексу України\~установлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі\~ст.\~68\~Житлового кодексу\~України \~плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу, фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач користується наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, а саме не сплачує вартість отриманих послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що [PERSON] \~ приєдналась до умов Типового договору розподілу природного газу, отримує послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконує, оплату не здійснює. За нормами статей\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як слідує з матеріалів справи у відповідача існує спір з її рідним братом щодо права спадкування на квартиру щодо якої розглядається даний спір про несплату комунальних послуг. З даного приводу суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ч.3 ст. 13 Конституції України, ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ст.\~322\~ЦК Українивласник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном, здійснює свою владу щодо управління ним і вправі вчиняти будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, спір відповідача з братом щодо спадкової квартири не може впливати на розмір заборгованості, оскільки на час утворення боргу єдиним власником квартири була і залишається [PERSON] , а отже в силу закону зобов`язана утримувати своє майно та сплачувати комунальні послуги. Отже, оцінивши всі обставини справи в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ОГС\~«Полтавагаз» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу є обґрунтованими, оскільки відповідачем не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по сплаті послуг за розподіл природного газу, чим порушено умови договору та норми чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. Частиною другою статті 164 ЦПК України передбачено, що у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач вказує, що АТ «ОГС «Полтавагаз» вже звертався до Зіньківського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з [PERSON] за результатами розгляду якої було видано судовий наказ у справі № 530/817/23, який ухвалою Зіньківського районного суду від 26.07.2023 було скасовано, проте суду не надано ні копію скасованого судового наказу, ні вказану ухвалу суду, ні даних про сплату судового збору у такій справі. За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу, оскільки такі витрати документально не підтверджені. У справі\~наявна платіжна\~інструкція \~№ 6313\~від \~01.12.2023\~про сплату\~Товариством \~судового збору\~за подання\~позовної заяви\~у сумі\~2\~415,60\~грн,\~тому з\~ відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути документально\~підтверджені \~судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~415,60 грн. Окрім того, відповідачу необхідно доплатити на користь держави недоплачену позивачем суму судового збору за подання позову до суду в сумі 268,40 грн.

Outcome: approved