Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

В інтересах дітей орган опіки та піклування подав вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що відповідачі не виконують та злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні своїх дітей, а саме забезпечення їх виховання, утримання та розвитку. Дана сім`я знаходиться в полі зору соціальних служб з 2021 року, перебуваючи під соціальним супроводом фахівця із соціальної роботи Слобідської селищної ради у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків та з того часу фахівці із соціальної роботи проводили профілактичну роботу з родиною, надавали допомогу у вирішенні соціально-побутових питань, формуванні у них ставлення відповідального батьківства, але зміни на краще не відбулися. Службою у справах неодноразово проводились перевірки додержання вимог чинного законодавства щодо належного утримання та виховання дітей та під час яких встановлено, що за місцем проживання дітей з батьками не створенні в повному обсязі необхідні умови для проживання та виховання дітей, при цьому санітарно-гігієнічні умови проживання практично постійно були в незадовільному стані, а саме в кімнатах брудно, постільна білизна відсутня, стіни закопчені, порвані шпалери, речі дітей в неналежному стані, також не створенні умови для навчання дітей, відсутнє шкільне приладдя, книги, іграшки. Окрім того неодноразово в ході перевірок не було виявлено готової їжі та мінімальних запасів продуктів харчування за умов наявності в сім`ї чотирьох дітей. При цьому батьки щоразу мали ознаки після вживання алкоголю. Своєю безвідповідальною поведінкою та неналежним виконанням батьківських обов`язків батьки створюють умови, які порушують права та інтереси дітей, не надають дітям достатньої уваги та турботи, не приділяють уваги їх соціальному та духовному розвитку, не забезпечують здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, контакту із закладом освіти не підтримують, з вчителями не спілкуються, навчанням дітей не цікавляться. Питання про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачами розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Слобідської селищної ради 04 липня і 05 вересня 2023 року та 14 жовтня 2024 року, а батькам рекомендувалось змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема займатися утриманням та вихованням дітей, використовувати отриману державну соціальну допомогу на дітей за призначенням, при цьому надавався термін для створення належних умов проживання, виховання, навчання дітей. Періодично батьки виправляли ситуацію та дотримувались рекомендацій спеціалістів служби у справах дітей, але загалом проведена з ними робота позитивного результату не дала. Діти почали бродяжити та ночувати в пустих будівлях у селі. Внаслідок чого з 10.10.2024 року діти перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. За місцем проживання відповідачі характеризуються негативно, не працюють, не мають впливу на дітей та поваги до них, неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за неналежне виконання ними батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважає, що поведінка відповідачів несе загрозу для життя та здоров`я їх дітей. У зв`язку з чим та з метою захисту інтересів дітей орган опіки та піклування пред`явив до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить відібрати у батьків [PERSON] та [PERSON] дітей без позбавлення їх батьківських прав та стягнути з кожного із них аліменти на користь дітей неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на особистий рахунок дітей відкритий у банківській установі. 23.04.2025 року ухвалою суду\~(а.с.76-77)\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрите провадження\~у цивільній\~справі розгляд\~якої визначено\~проводити в\~порядку загального\~позовного провадження.\~Одночасно роз`яснено\~відповідачам їх\~право у\~15\~денний строк\~з дня\~одержання ухвали\~про відкриття\~провадження подати\~на адресу\~Кодимського районного\~суду Одеської\~області відзив на позов (відзив). Копії ухвали, згідно вимог ст. 190 ЦПК України, надіслано сторонам позивачу разом із\~судовою повісткою\~у порядку\~встановленому пункту\~2\~ч.8\~ст.\~128\~та пунктом\~2\~ч.6\~ст.\~272\~ЦПК України,\~шляхом їх\~доставки до\~його електронного\~кабінету 25.04.2025\~року,\~про що\~свідчать відповідні\~довідки про\~доставку електронного\~документу (а.с.83-84),\~а відповідачамразом із копіями позовної заяви та доданих до неї документів і судовими повістками, у порядку встановленому пункту 1 ч.8 ст. 128 та пунктом 3 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом їх надсилання за адресами їх зареєстрованих у встановленому законом порядку місць проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 22.04.2025 року № 03-17/599 (а.с.74-75), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчать повідомлення № 0691003670921 про особисте вручення [PERSON] 06.05.2025 року рекомендованого поштового відправлення № 0610248845590 та повідомлення № 0691003671340 про особисте вручення [PERSON] 06.05.2025 року рекомендованого поштового відправлення № 0610248846081. Окрім того суд додатково надіслав копії ухвал на адреси фактичного місця проживання відповідачів зазначені позивачем у змісті позовної заяви (а.с.1-2) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчать повідомлення № 0691003671081 про особисте вручення [PERSON] 06.05.2025 року рекомендованого поштового відправлення № 0610248845816 та повідомлення № 0691003670760 про особисте вручення [PERSON] 06.05.2025 року рекомендованого поштового відправлення № 0610248845417. У встановлений\~судом строк\~відповідачі [PERSON] і [PERSON] не скористалися своїми процесуальними правами учасників справи, а саме відзиви на позовну заяву (відзиви) не подали. 10.06.2025\~рокуухвалою\~суду (а.с.115-116) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове\~засідання представник позивача органу опіки та піклування Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення судової повістки 12.06.2025 року до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.125). При цьому, 24.06.2025 року представник за довіреністю органу опіки та піклування Шевчук В.В. подав до суду письмову заяву (а.с.129) про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Неповнолітній позивач\~ [PERSON] \~та малолітні\~позивачі[PERSON] і [PERSON] , в інтересах якого орган опіки\~та піклування\~пред`явив позов,в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином в порядку встановленому у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 45, ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом доставлення судових повісток 12.06.2025 року до електронного кабінету органу опіки та піклування, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (а.с.126-128). Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання був\~своєчасно повідомлений\~належним чином\~у порядку\~встановленому ч.2,\~4-5,\~13\~ст.\~128\~ЦПК України\~та Порядку\~надсилання повідомлень\~і викликів\~учасникам судового\~процесу в\~електронній формі,\~затвердженого наказом\~Державної судової\~адміністрації України\~від 23.01.2023\~року №\~28,шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону зазначений ним у поданій до суду заяві від 15.05.2025 року про отримання електронних повісток (а.с.96), про що свідчить довідка від 12.06.2025 року про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.123). При цьому раніше, а саме 15.05.2025 року, відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву (а.с.95) про проведення підготовчого засідання у справі за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання була\~своєчасно повідомлена\~належним чином\~у порядку\~встановленому ч.2,\~4-5,\~13\~ст.\~128\~ЦПК України\~та Порядку\~надсилання повідомлень\~і викликів\~учасникам судового\~процесу в\~електронній формі,\~затвердженого наказом\~Державної судової\~адміністрації України\~від 23.01.2023\~року №\~28,шляхом надіслання їй судової повістки на номер її телефону зазначений нею у поданій до суду заяві від 15.05.2025 року про отримання електронних повісток (а.с.98), про що свідчить довідка від 12.06.2025 року про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.124). При цьому раніше, а саме 15.05.2025 року, відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву (а.с.97) про проведення підготовчого засідання у справі за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Згідно положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст.\~223\~ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. [INFO] у [PERSON] народилась дитина син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області 10.09.2010 року (а.с.7), актовий запис № 14. При цьому, відомості про батька в актовий запис про народження [PERSON] були записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджує витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження сформований 07.02.2024 року за № 00043483523 (а.с.11). 18.06.2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Малослобідською сільською радою Кодимського району Одеської області 18.06.2012 року (а.с.12), актовий запис № 03. [INFO] у [PERSON] \~та [PERSON] народилась дитина син [PERSON] ,\~про що\~свідчить копія\~свідоцтва про\~народження Серії\~ [NUMBER] \~виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 22.11.2012 року (а.с.10), актовий запис № 244. [INFO] у [PERSON] \~та [PERSON] народилась дитина син [PERSON] ,\~про що\~свідчить копія\~свідоцтва про\~народження Серії\~ [NUMBER] \~ виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області 19.12.2014 року (а.с.9), актовий запис № 286. [INFO] у [PERSON] \~та [PERSON] народилась дитина син [PERSON] ,\~про що\~свідчить копія\~свідоцтва про\~народження Серії\~ [NUMBER] \~ виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.03.2021 року (а.с.8), актовий запис № 52. Згідно довідки Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 04.04.2025 року № 545 (а.с.28), сім`я відповідачів [PERSON] і [PERSON] до складу якої належать діти неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та малолітні [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , фактичного проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики селищного голови від 09.04.2025 року за № 548 (а.с.16) [PERSON] \~і [PERSON] \~характеризується негативно,\~оскільки зловживають\~спиртними напоями,\~не виконують\~належним чином\~батьківські обов`язки,\~не створюють\~необхідні умови\~для виховання,\~навчання та\~утримання дітей, не мають поваги до них. При цьому, [PERSON] неодноразово притягувалася Кодимським районним судом Одеської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме постановою від 30.06.2022 року у справі № 503/467/22 (а.с.45-46) за вчинення в період 14.03.2022 року по 19.04.2022 року у адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП; постановою від 04.05.2023 року у справі № 503/339/23 (а.с.47-49) за вчинення в період з грудня 2022 року по березень 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; постановою від 14.04.2023 року у справі № 503/397/23 (а.с.50-51) за вчинення 29.03.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; постановою від 17.08.2023 року у справі № 503/824/23 (а.с.52-54) за вчинення 23.06.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; постановою від 26.12.2023 року у справі № 503/1704/23 (а.с.55-57) за вчинення 02.11.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; постановою від 14.08.2024 року у справі № 503/1494/24 (а.с.58-59) за вчинення 30.05.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; постановою від 29.08.2024 року у справі № 503/1906/24 (а.с.60-61) за вчинення 29.07.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; постановою від 17.10.2024 року у справі № 503/2055/24 (а.с.62-64) за вчинення 28.08.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП; та постановою від 12.11.2024 року у справі № 503/2404/24 (а.с.65-67) за вчинення у період вересня-жовтня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП. В свою чергу [PERSON] також неодноразово притягувався Кодимським районним судом Одеської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме постановою від 29.08.2024 року у справі № 503/1905/24 (а.с.35-36) за вчинення 29.07.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП; постановою від 17.10.2024 року у справі № 503/2053/24 (а.с.37-38) за вчинення 28.08.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП; та постановою від 14.11.2024 року у справі № 503/2403/24 (а.с.39-41) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП. 16.04.2024 року, 15.05.2024 року та 10.10.2024 року здійснювались обстеження умов проживання сім`ї відповідачів [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за результатом яких було встановлено невідповідність помешкання санітарно-гігієнічним нормам, оскільки в будинку було брудно, а також відзначалось те, що в помешканні не створенні необхідні умови для проживання і виховання дітей, що підтверджують копії відповідних актів (а.с.29-31). Питання про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачами [PERSON] і [PERSON] розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Слобідської селищної ради 04 липня і 05 вересня 2023 року та 14 жовтня 2024 року, а батькам рекомендувалось змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема займатися утриманням та вихованням дітей, використовувати отриману державну соціальну допомогу на дітей за призначенням, при цьому надавався термін для створення належних умов проживання, виховання, навчання дітей, що підтверджують витяги з протоколів відповідних засідань комісії з питань захисту прав дитини Слобідської селищної ради № 06 від 04.07.2023 року, № 07 від 05.09.2023 року і № 10 від 14.10.2024 року (а.с.17-22). 02.04.2025 року виконавчим комітетом Слобідської селищної\~ради Подільського\~району Одеської\~області було прийнято рішення № 30 (а.с.23-24) про негайне відібрання дітей неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~і [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у їх\~батьків в\~зв`язку із\~загрозою життю\~та здоров`ю\~дітей,\~а також\~затверджено висновок про доцільність відібрання дітей у [PERSON] і [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, який є додатком № 1 до цього рішення (а.с.25-27). Нормативно-правове застосування: - щодо вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 зазначеного Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до абзацу першого ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених\~пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. В свою чергу пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України передбачено підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: -\~ухиляються від\~виконання своїх\~обов`язків щодо\~виховання дитини\~та/або\~забезпечення здобуття\~нею повної\~загальної середньої\~освіти; - жорстоко поводяться\~з дитиною; - є хронічними\~алкоголіками або\~наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Водночас із\~цим,\~згідно ч.2\~ст.\~14\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~26\~квітня 2001\~року №\~2402-III, під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. У відповідності до ч.1-2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. - щодо вимоги про стягнення аліментів Відповідно до ч.1 і 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч.1 ст.\~51\~Конституції України та ст.180\~СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до ч.2\~ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, відповідно до ч.3\~ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому, ч.3 ст. 193 СК України передбачає, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Висновки суду - щодо відібрання у відповідачів дітей без позбавлення батьківських прав Суд визнав неможливим виконати положення ч.2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 171 СК України у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , внаслідок його віку у чотири роки. В свою\~чергу неповнолітній\~позивач [PERSON] \~та малолітні\~позивачі[PERSON] \~і [PERSON] ,\~які були\~залучені судом\~до участі\~в даній\~справі, протягом судового провадження не висловили своїх особистих думок з приводу вирішення позову, який був поданий органом опіки та піклування в їх інтересах. Суд вважає, що поведінка та спосіб життя відповідачів вказує на їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а залишення останніх з відповідачами є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, тому відібрання неповнолітньої та малолітніх дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав є обґрунтованим та виправданим в інтересах дітей. Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов в частині відібрання дітей без позбавлення батьківських прав обґрунтований та в цій частині підлягає задоволенню. - щодо стягнення аліментів: Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги імперативні вимоги ч.4 ст. 170 СК України, суд приходить до висновку, що позовобґрунтований та\~підлягає задоволеннюі в цій частині вимог про стягнення аліментів, у зв`язку з чим з кожного\~із відповідачів\~необхідно стягувати\~аліменти на\~утримання дітей в розмірі \~частини від\~усіх видів\~їх заробітку\~(доходу),\~але не\~менше ніж\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку на кожну дитину щомісячно, з їх перераховуванням на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи від дня пред`явлення позову 14.04.2025 року і до досягнення ними повноліття, з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, або до набрання законної сили рішення суду про задоволення позову відповідача(-ів) про повернення дитини (дітей), у відповідності до положень ч.3 ст.170 СК України. - щодо судових витрат Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до абзаців першого і другого ч.3 ст. 6 Закону України «Про\~судовий збір»\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI,\~за подання\~позовної заяви,\~що має\~одночасно майновий\~і немайновий\~характер,\~судовий збір\~сплачується за\~ставками,\~встановленими для\~позовних заяв\~майнового та\~немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Крім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в своїй постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23) зробила наступні висновки про застосування норм права: 1.\~У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. 2. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. 3. Норми ЦПК України, Закону України\~«Про судовий\~збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо. Водночас ч.1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, з 01 січня 2025 року за подання до суду фізичною особою позовної заяви: - немайнового характеру (зокрема\~про відібрання\~дітей без\~позбавлення батьківських\~прав)\~підлягає сплаті\~судовий збір в\~розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,2 грн (за кожною з позовних вимог); - майнового характеру про\~підлягає сплаті\~судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,2\~грн) та\~не більше\~5\~розмірів прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб (15140 грн). При цьому, позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі\~пункту 14\~ч.2\~ст.\~3\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI. Приймаючи до уваги, що орган опіки та піклування при пред`явленні позову про захист прав неповнолітньої та малолітніх осіб не сплачував судовий збір, то на виконання вимог\~ст.\~133,\~141\~ЦПК України та ст. 4 і 6 зазначеного Закону, суд вважає за необхідне стягнути: -\~з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 6056 грн, тобто по 1211,20 грн за кожною позовною вимогою немайнового характеру про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав стосовно конкретної дитини (всього чотирьох) та 1211,20 грн за позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів; -\~з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 4844,8\~грн,\~тобто по\~1211,20\~грн за\~кожною позовною\~вимогою немайнового\~характеру про відібрання\~дітей безпозбавлення батьківських прав стосовно конкретної дитини (всього трьох) та 1211,20 грн за позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів.

Outcome: approved