Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач, через представника адвоката Лещенка Ю.В., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 серпня 2018 року Бородянським районним судом Київської області було винесено судовий наказ, за яким з нього ( [PERSON] ) стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Про існування судового наказу [PERSON] дізнався лише у 2025 році, після отримання листа про відкриття виконавчого провадження № 76918481. Зазначив, що відповідач пред`явила судовий наказ для виконання за минулий період, хоча він ( [PERSON] ) надавав кошти на утримання дитини, вважає, що метою відповідача є стягнення аліментів в подвійному розмірі. Зауважив, що розмір аліментів, вказаний у судовому наказі, не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України. Враховуючи наведене, просив змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу від 10 серпня 2018 року, та стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25% з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 21 травня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідач відзив на позов суду не надала. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року Бородянським районним судом Київської області був виданий судовий наказ про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30% з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви - 08 серпня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Як вбачається з копії вказаного судового наказу, такий отримано стягувачем 10 березня 2025 року. За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як встановлено судом, на підставі судового наказу від 10 серпня 2018 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний наказ було видано стягувачу 10 березня 2025 року. Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених\~статтею 161\~цього Кодексу. Згідно п.4\~ч.1\~ст.161\~ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до\~пунктів 4,\~5\~частини першої статті 161 цього Кодексу.\~ У разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст.170 ЦПК України). Враховуючи викладене,\~оскільки під\~час розгляду\~вимог у\~порядку наказного\~провадження та\~видачі судового\~наказу суд\~не розглядає\~обґрунтованість заявлених\~стягувачем вимог\~по суті,\~у зв`язку\~з чим\~позивач був\~позбавлений можливості\~надати свої\~заперечення і\~докази щодо\~свого матеріального\~стану та\~стану здоров`я,\~а також\~з урахуванням\~того,\~що заявлений\~позивачем до\~стягнення розмір\~аліментів на\~утримання дочки\~ [PERSON] відповідає\~вимогам ч.5\~ст.183\~СК України,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу від 10 серпня 2018 року, та стягнути з нього на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved