Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування завданої майнової шкоди 75053 (сімдесят вісім тисяч п`ятдесят три) грн. 93 коп., завданої моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Свій позов позивач мотивувала тим, що 08.11.2024 року [PERSON] у м. Одеса, вул. Італійська (Пушкінська), 15, керуючи електросамокатом по вул. Ніни Строкової (Буніна) проїхав перехрестя вул. Італійська (Пушкінська) вул. Ніни Строкатої (Буніна) на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», державні номерні знаки [NUMBER] , що рухався по вул. Італійська на дозволений зелений сигнал світлофора. Внаслідок цього автомобілю «Volkswagen», державні номерні знаки [NUMBER] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , завдано технічних пошкоджень. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, про що свідчить постанова Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2024 року по справі №522/20309/24, винесена за результатом розгляду матеріалів справи. Згідно з Висновком експерта №6493 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП від 18.11.2024 року, вартість матеріального збитку складає 75053 грн. 93 коп. При цьому, відповідно до наведеного висновку, вартість ремонту автомобіля позивача, становить: 1. Вартість ремонтно- відновлювальних робіт 17442 (сімнадцять тисяч чотириста сорок дві) грн.; 2. Вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні складає 82012 (вісімдесят дві тисячі дванадцять) грн. 59 коп. 3. Вартість необхідних для ремонту матеріалів складає 18245 (вісімнадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн. 89 коп. Отже вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 11 7700 грн., що з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 75053,93 грн. За послуги по виготовленню Висновку експерта №6493 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП від 18.11.2024 року позивачем було сплачено 3000 (три тисячі) грн. Таким чином загальна сума майнової шкоди, завданої Позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 78053 (сімдесят вісім тисяч п`ятдесят три) грн. 93 коп. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повність встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем та розмір майнової шкоди завданої Позивачеві підтверджені належним чином вважаємо, що з Відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП. Крім майнової шкоди внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у значних душевних переживаннях та оцінюються Позивачем в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. Моральна шкода, обґрунтовується тим, що внаслідок ДТП Позивачу завдано душевних та емоційних переживань, а її автомобіль зазнав механічних ушкоджень, відновлення яких потребує значних фінансових витрат, які не були передбачені сімейним бюджетом, через що Позивач вже тривалий час позбавлена можливості користуватись власним транспортним засобом, що в значній мірі викликало суттєві незручності у пересуванні, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна відповідь на відзив, в якому представник позивача, підтримав позовну заяву та просила задовольнити, зазначивши що у відзиві що відповідач не надав жодних аргументованих доводів. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надавши до суду відзив, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свій відзив він мотивував тим, що з позовною заявою не погоджується, враховуючи відмінність наявних під час зіткнення пошкоджень та зазначених у висновку експерта №6493 експертного транспортного-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, та заперечує проти розміру витрат 40 000,00 грн на професійну правничу допомогу, які є неспівмірними з даною цивільною справою, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та заперечує щодо завдання будь-якої моральної шкоди, яка є надумаю та нічим не обґрунтованою. Також відповідач не згоден з розміром матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, заявленої до відшкодування, оскільки характер завданих пошкоджень та розмір визначений у експертному дослідженні наданому позивачем не відповідає дійсному характеру та розміру пошкоджень транспортного засобу. Крім того, він не згоден з позовною вимогою, щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на обґрунтування заявлених вимог, а саме: у чому саме полягає спричинена їй моральна шкода; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача; в чому полягає вина відповідача в спричиненні їй моральної шкоди. Сам факт встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути єдиним обґрунтуванням та підставою для отримання моральної шкоди відповідачем, тим більше за дане правопорушення його було притягнуто до відповідальності та накладено штраф в розмірі 850,00 грн. Інших обґрунтувань на наявність права на отримання моральної шкоди Позивачем не заявлено. Також відповідач заперечував, щодо стягнення з нього відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 40 000,00 грн., посилаючись на те, що до матеріалів справи не було долучено будь яких документів, які б підтверджували вказаний факт. Доказів про сплату зазначених коштів гонорару до позовної заяви також не додано. Відповідач вважає заявлену суму неспівмірною як із наданою правовою допомогою, так і складністю даної справи, таким чином можна вважати штучне створення значного розміру компенсації витрат за правову допомогу за рахунок відповідача з метою отримання додаткового прибутку. Судом на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання на оголошення рішення суду всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеною з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Приморського районного суду Одеської області від 04.12.2024 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена\~ст. 124 КУпАП, а саме за скоєння ДТП, яка сталася 08.11.2024 року о 08:28 год. у м. Одеса, вул. Італійська (Пушкінська), 15, керуючи електросамокатом по вул. Ніни Строкової (Буніна) проїхав перехрестя вул. Італійська (Пушкінська) вул. Ніни Строкатої (Буніна) на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», державні номерні знаки [NUMBER] , що рухався по вул. Італійська на дозволений зелений сигнал світлофора, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно наявного Висновку експерта №6493 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП від 18.11.2024 року, вартість матеріального збитку складає 75053 грн. 93 коп. При цьому, відповідно до наведеного висновку, вартість ремонту автомобіля позивача, становить: 1. Вартість ремонтно- відновлювальних робіт 17442 (сімнадцять тисяч чотириста сорок дві) грн.; 2. Вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні складає 82012 (вісімдесят дві тисячі дванадцять) грн. 59 коп. 3. Вартість необхідних для ремонту матеріалів складає 18245 (вісімнадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн. 89 коп. Отже вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 117700 грн., що з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 75053,93 грн. За послуги по виготовленню Висновку експерта №6493 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП від 18.11.2024 року позивачем було сплачено 3000 (три тисячі) грн. Таким чином загальна сума майнової шкоди, завданої Позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 78053 (сімдесят вісім тисяч п`ятдесят три) грн. 93 коп. Відповідно до ч. ч. 4, 6\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Згідно із ч. 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст.1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною\~ст.1188 ЦК України, регламентовано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Заперечуючи проти позову, відповідачем не надано доказів на підтвердження своєї позиції, а отже заперечення відповідача суд визнає необґрунтованими. На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 75053,93 грн. Що стосується вимоги, щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Пунктом 3 частини 2\~статті 23 ЦК України\~регламентовано, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1\~статті 1167 ЦК України\~визначено що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункти 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що винним у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якого заподіяно шкоду майну позивача є відповідач [PERSON] . Позивач просить суд про відшкодування завданої їй моральної шкоди, яка полягала у завданні душевних та емоційних переживань внаслідок ДТП в тому числі, через позбавлення можливості користуватися належним їй транспортним засобом і необхідністю проводити значні витрати для його відновлення, тривалого порушення внаслідок цього звичайного способу життя її сім`ї, поєднаного зі значними труднощами і незручностями в життєзабезпеченні, тривалий час позивач перебувала під впливом негативних переживань, що заподіювали їй душевні страждання, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування позивачу завданої моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, який визначено судом з урахуванням принципів розумності і справедливості. За таких обставин, позивач правомірно звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, оскільки з вини останнього сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивачу було спричинена матеріальна та моральна шкода. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану ним шкоду. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року справа № 826/1216/16, від 12.09.2019 року справа № 9901/350/18. Представник позивача надав копію Договору про надання правової допомоги від 16.12.2024 року, копію акту виконаних робіт від 19.06.2025 року, розрахунок №23/25 від 19.06.2025 року, сума якого склала 40000 грн. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Частиною 5 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. В постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 року Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18, від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15ц (провадження№ 14-382цс19), від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 19.11.2021 року у справі № 752/16038/19 (провадження № 61-7905св21). Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, на переконання суду зазначені види робіт мають необґрунтовано завищену вартість, тобто вбачається не співмірність між заявленим розміром витрат на професійну правничу допомогу на суму 40000,00 гривень та складністю справи. Так представником позивача не було зазначено фактично виконані ним роботи, з затраченим на це часом, обсягу наданих робіт (послуг). Таким чином, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, беручи до уваги і значний розмір заборгованості відповідача перед позивачем, про стягнення якої судом ухвалено рішення, в той же час із врахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та задекларованих в п. 6 ч. 3 ст. 2\~ЦПК України і усталеній практиці у рішеннях ЄСПЛ принципів пропорційності, розумності і співмірності, суд приходить до висновку за необхідне зменшити розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 гривень до 20 000,00 гривень, оскільки на думку суду, виходячи із складності даної справи, саме такий розмір витрат правової допомоги є необхідним і неминучим для позивача, який у зв`язку із неможливістю врегулювання спору у досудовому порядку, був змушений до залучення професійної допомоги адвоката та подання позову. Що стосується\~стягнення витрат\~за проведення\~експертиз судовий\~експертом Лузановим\~О.П.,\~суд дійшов\~висновку,\~що відповідач\~зобов`язаний\~сплати позивачу\~за проведення\~експертизи позивача\~3000,00\~грн.,\~на підставі\~п.\~2\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. При звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. З урахуванням того, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial