Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. \~ \~ \~ \~Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Пінг-Понг» звернувся до Лохвицького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимoги позивача мотивовані тим, щo 04 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 104016472, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало позичальнику грошові кошти в сумі 8000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, яка належить позичальнику. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору. 23 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 03Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним Договором № 104016472 від 04.03.2021. У свою чергу, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» відповідно до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022, в тому числі за кредитним Договором № 104016472 від 04.03.2021. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом, на час звернення до суду, строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39 200,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Лохвицького районного суду від 17 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони по справі не викликалися, однак повідомлялися про розгляд вказаної судової справи судом. Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві, позовні вимоги підтримав. Відзиву та клопотань від відповідача до суду не надходило. \~ Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення кореспонденції на його електронну адресу, що підтверджується доставкою документу до електронної скриньки 17.04.2025 та шляхом направлення на адресу його зареєстрованого місця проживання, а саме: копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів про вручення яких свідчить рекомендоване повідомлення, що зареєстроване в суді 06.05.2025, з відміткою про вручення поштового відправлення відповідачу 01.05.2025. \~ \~ \~Крім того, відповідач про розгляд судовї справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно вимог\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачеві за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань до суду не направляв, відзиву не подавав, підстав для відкладення розгляду справи немає. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 04 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 104016472, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало позичальнику грошові кошти, в сумі 8000,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, яка належить позичальнику (а.с.26-31). Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. (а.с. 37). Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 23 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 03Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним Договором № 104016472 від 04.03.2021, який був укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 18-22 ). У свою чергу, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 1/15 від 24.01.2022, зокрема за кредитним Договором № 104016472 від 04.03.2021, який був укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 32-34). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] . На час звернення до суду, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує, а тому загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з [PERSON] , відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 13), становить 39 200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 31200,00 грн.; Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Мотивована оцінка і висновки суду. З огляду на викладене, враховуючи вимоги статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідачем заявлений розмір заборгованості належними та допустимим доказами не спростовано. Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. \~ Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. При зверненні до суду ТОВ "ФК "Пінг-Понг" було сплачено 2 422,40 грн. судового збору, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 10.03.2025 № 1952680 і підлягає стягненню з відповідача, згідно вимог ст.141 ЦПК України (а.с. 1). Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Так, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Стороною позивача надано докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме: договір про надання правової допомоги № 43657029 від 01.11.2024, укладений між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг", детальний опис виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №43657029 від 01.11.2024, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №104016472 від 01.11.2024, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10. \~ \~ \~ \~Із правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачаєтться, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), a також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були тaкi витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обгрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12- 171гс19). \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 p. y справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фaктичними і неминучими, a їхній розмір обгрунтованим. У рішенні ЕСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, якi мають розумний розмір. \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи вищезазначене, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг тa витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності тa співрозмірності, вважає за можливе стягнути з вiдпoвiдaчки на користь позивача 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на пpaвничy допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витpaт для цієї cпpaви. Ha підставі викладеного та

Outcome: approved