Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту непроживання із спадкодавцем до дня його смерті та на час відкриття спадщини, в якому просила суд встановити факт непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] до дня його смерті та на час відкриття спадщини [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що\~ [INFO] помер її чоловік [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. Зазначає, що звернулася до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка, однак нотаріусом було надано роз`яснення, що разом із спадкодавцем були зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, а [PERSON] такої заяви не подав, а тому рахується таким що прийняв спадщину. Зазначає, що [PERSON] з 2019 року перебуває закордоном, а за адресою [ADDRESS] не проживає, а є лише зареєстрованим. Вказує, що факт реєстрації [PERSON] на час відкриття спадщини має для нею юридичне значення та необхідне для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, останні звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що не заперечує щодо задоволення заяви, оскільки за адресою реєстації не проживає та не проживав на час смерті батька. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що заявниця звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом роз`яснено, що на час відкриття спадщини з спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] у визначений законом строк подав приватному нотаріусу Матросовій А.М. заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON] , а [PERSON] такої заяви не подав, а тому він вважається таким що прийняв спадщину. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту не проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з фактичним проживанням за іншою адресою, що підтверджується листом №160/02-14 від 26.05.2025 (а.с.13-14). Згідно ч.2 ст.1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, з довідки №159/02-14 від 26.05.2025, виданої приватним нотаріусом Матросовою А.М., судом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] є: його дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с.15). Так, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до пленуму Верховного Суду України в п. 3,23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19- ц (провадження № 61-3620св2І0), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Положеннями ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально- медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Так, ч.3 ст.1268 ЦК України, вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. З заяви [PERSON] судом встановлено, що останній не проживає за адресою [ADDRESS] , а лише зареєстрований там. Також з вказаної заяви судом встановлено, що на час смерті [PERSON] [PERSON] з ним не проживав. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що встановлення факту не проживання [PERSON] разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, а також що [PERSON] не заперечує, щодо задоволення зазначеної заяви, то суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту непроживання із спадкодавцем до дня його смерті та на час відкриття спадщини підлягає до задоволення На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved