Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно доньки [PERSON] , свої вимоги аргументує тим, що вона являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком доньки є [PERSON] , з яким вона з початку 2007 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мешкали та вели спільне господарство. В травні 2007 року вона завагітніла від [PERSON] , а [INFO] народила доньку [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис №1 від 21.02.2008, а до актового запису відомості про батька були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Як до народження, так і після, [PERSON] не заперечував свого батьківства відносно доньки [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки не ухилявся та приймав участь, цікавився навчанням, покупав необхідні речі, дарував подарунки, забезпечував дитину фінансово. За його згодою, місце проживання доньки було зареєстровано за його зареєстрованим місцем проживання. [PERSON] помер [INFO] . Встановлення зазначеного факту необхідно для оформлення відповідних виплат на дитину, захисту її інтересів та отримання соціальних прав та гарантій, передбачених законодавчими актами, в тому числі призначення пенсії неповнолітній доньці [PERSON] , у зв`язку із втратою годувальника. Просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження №1 від 21.02.2008, [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі батько « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Кобеляки Полтавської області». Заявниця у судове засідання не з`явилася, але представником заявниці [PERSON] у заяві зазначено клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, - РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , в графі батько записано « [PERSON] ». Реєстрація народження проведена за заявою бабусі, відомості про батька внесені за вказівкою заявника, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050147599 від 19.03.2025. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2024 випливає, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Висновком про біологічну спорідненість № MGU1883 від 29.04.2025, встановлено, що [PERSON] може бути біологічною тіткою [PERSON] , з ймовірністю спорідненості 99,99271961590%. Родинний зв`язок між братом [PERSON] та сестрою [PERSON] , підтверджено наданими заявником копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджують доводи заявниці, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів бабусі. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved