Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивачка 22.01.2025 (зареєстровано судом 23.01.2025) звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частин від усіх доходів відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] 09.09.2017 зареєстровано шлюб у якому вони проживали однією сім`ю до вересня 2024 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час зареєстровані та проживають разом з позивачкою. Відповідач має змогу надати матеріальну допомогу дружині до досягнення меншою дитиною трирічного віку, оскільки є офіцером та проходить службу в Збройних Силах України, де отримує відповідне грошове та матеріальне забезпечення. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 11.03.2025. Розгляд справи у судовому засіданні 11.03.2025 відкладено на 14.04.2025 внаслідок задоволення однойменного клопотання відповідача. У зв`язку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією всіх співробітників і відвідувачів суду, розгляд справи у судовому засіданні 14.04.2025 відкладено на 05.05.2025. У судовому засіданні 05.05.2025 розгляд справи відкладено на 12.05.2025 з метою надання часу відповідачу для підготовки відзиву, адже 05.05.2025 [PERSON] ознайомився з матеріалами справи. До суду 12.05.2025 надійшло клопотання [PERSON] у якому вказує, що позивачка з серпня 2024 року офіційно працевлаштована та проходить службу в Військово-Морських силах України та має повний соціальний захист. Окрім офіційного доходу, позивачка має не офіційних дохід з попереднього місця роботи. Сукупний дохід позивачки без врахування аліментів на дітей, які сплачуються відповідачем, становить 60 тис. грн на місяць, що дозволяє повноцінного забезпечувати всі життєво необхідні потреби. Позивачка має квартиру, де має можливість проживати. Незважаючи на сплату відповідачем аліментів на дітей після відкриття виконавчого провадження відповідачу нараховану заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 35 000 грн, яка досі стягується з його заробітної плати. Розгляд справи у судовому засіданні 12.05.2025 відкладено на 17.06.2025 з метою надання часу позивачу подати відповідь на відзив, адже клопотання [PERSON] фактично є відзивом. У судове засідання 17.06.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду 17.06.2025 з заявою про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 18 червня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 09 вересня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). У період шлюбу у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). У період шлюбу у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] разом з доньками зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-10). [PERSON] знаходиться на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] Державної прикордонної служби України (а.с.36, 37). З єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Приморським районним судом м.Одеси 21 січня 2025 року видано судовий наказ у справі №522/1204/25-Е про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення [PERSON] повноліття. В подальшому стягувати 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29.05.2025 у справі № 522/1289/25 шлюб між сторонами розірвано. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно відповіді №1487348 від 17.06.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та / або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, [PERSON] отримує дохід від військової частини [NUMBER] у період з січня по квітень 2025. Згідно відповіді №1487361 від 17.06.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та / або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, [PERSON] отримує соціальну виплату від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та дохід від військової частини [NUMBER] , також аліменти перераховані з військової частини [NUMBER] у період з січня по квітень 2025 року. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Отже, частина четверта статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, доводи [PERSON] про те, що позивачка працює і отримує дохід необхідний для забезпечення потреб є неспроможними. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як убачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування можливості надавати фінансову допомогу позивачу як своїй дружині та матері спільної дитини, яка не досягла трирічного віку. Відомості щодо наявності або відсутності у відповідача рухомого та нерухомого майна, іншого доходу, перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків у матеріалах справи відсутні. У свою чергу позивач, будучи матір`ю дитини, яка не досягла трирічного віку, має право на утримання відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України, оскільки саме з нею проживає їх спільні з відповідачем діти, зокрема дворічна [PERSON] . Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини, також як і від обставини щодо її працевлаштування та доходу. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи відсутність доказів неможливості батька сплачувати аліменти на позивачку, яка опікується над дітьми, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Однак, враховуючи, що сукупний розмір аліментів на дітей та утримання позивачки (у розмірі заявленому до стягнення 1/6) становитиме 3/6 доходу позивача, що складає половину його заробітку, суд вважає за необхідне зменшити розмір частки з заявленої 1/6 до 1/7, що з розрахунку на середній дохід відповідача відрізнятиметься не суттєво для позивачки. При тому, доводи відповідача про можливість проживання позивачки у власній квартирі не приймаються до уваги, з огляду на те, що про оренду квартири в позові не йдеться. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial