Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 31 січня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Кредіплюс» укладено договір про споживчий кредит № 129771 шляхом підписання електроного договору за допомогою електронного підпису, згідно якого Товариство надало кредит у розмірі 5556,00 грн. з яких 4000,32 грн. перераховано на картковий рахунок позичальника,1555,68 грн. шляхом погашення заборгованості за комісією, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом та комісію одноразово. 12.07.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 12072024, за яким ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 129771 від 31.01.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 10326,25 грн., з яких 5556,00 грн. - заборгованість по кредиту, 4369,25 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за використання кредитом, 401,00 грн. - комісія за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору, тому розмір заборгованості [PERSON] за кредитними зобов`язаннями становить 10326,25 грн., з яких 5556,00 грн. - заборгованість по кредиту, 4369,25 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за використання кредитом, 401,00 грн. - комісія за кредитним договором, яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, просять стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 242,40 грн. та витрати на професійно правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Позивач ТОВ «ФК «Ейс» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в поданій позовній заяві просили справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнала та пояснила, що вказаний кредитний договір вона не укладала, позивачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення кредитного договору не надано. Також позивачем не надані докази в підтвердження того, що вона отримувала кредитні кошти, а саме відсутні первинні документи оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», у зв`язку з чим вимоги позивача вважає необґрунтованими та незаконними, а тому у задоволенні позову просила відмовити. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] в електронній формі, на сайті Товариства в Особистому кабінеті, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено електронний Договір про споживчий кредит № 129771. Згідно п. 2.2.1. Договору загальний розмір кредиту становить 5556,00 грн, який надається не пізніше наступного дня після укладення Договору у наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн на картку позичальника, у розмірі 1555,68 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини. Пунктом 2.3. передбачено, що проценти за корситування кредитом нараховуються за ставкою 600,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Відповідно до п. 2.4. передбачено також знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 31.01.2024 (дата надання кредиту) по 10.04.2024 року. Згідно паспорта споживчого кредиту, також підписаного позичальником електронним підписом шляхом одноразового ідентифікатора, [PERSON] кредитодавцем було надано інформацію про тип кредиту, суму та строк кредиту та щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та штрафи за порушення умов кредитного договору. Згідно умов договору підписання позичальником кредитного договору відбувалось із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором е3df4e43, який надсилається електронним повідомленням на мобільний номер позичальника. Відповідно до Довідки № 8 від 11.11.2024 року за №1314/11-11ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на підставі укладеного договору №1412/22-1 від 14.12.2022 року з ТОВ «ФК «Ейс» прийнято до виконання операцію з видачі кредиту за договором №129771 від 31.01.2024 року в сумі 4000,32 грн. на картку [PERSON] № [NUMBER] , № транзакції - [NUMBER] . 12.07.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 12072024, згідно якого останні набули права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 129771 від 31.01.2024 року. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №12072024 від 12.07.2024 року, витягу з Додатку №1 Реєстру боржників до Договору факторингу №12072024 від 12.07.2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача (номер за порядком № 384), в сумі - 10326,25 грн., з яких: 5556,00 грн. - залишок по тілу кредиту, 4369,25 грн. - залишок по відсотках, 401,00 грн. - залишок по комісії. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 129771 від 31.01.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» складає у розмірі 10326, 25 грн., з яких: 5556,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4369,25 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 401,00 грн. прострочена заборгованість за комісією. Згідно з ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі N 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Так, судом встановлено, що 31 січня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 129771, який підписано одноразовим ідентифікатором е3df4e43.. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 N 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до\~\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі N 234/7160/20 (провадження N 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі N 234/8084/20 (провадження N 61-2303св21). Підписавши вказаний договір, відповідач погодилась з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі N 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19 (провадження N 61-7203св20). Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. За приписами пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077\~ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Таким чином, судом установлено, що між відповідачем та Первісним кредитором укладено у належній формі договір кредиту, Первісним кредитором виконані умови договору кредиту належним чином, надано відповідачеві кредитні кошти. Право вимоги за договором перейшло до позивача внаслідок заміни кредитора. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів повернення нею у повному обсязі отриманих у кредит коштів у повному обсязі зі сплатою відсотків за користування кредитом, у межах визначеного сторонами строку кредитування як Первісному кредиторові, так і новим кредиторам. Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить висновку про те, що відповідач не виконала зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, а тому з неї на користь позивача, як правонаступника кредитора у зобов`язанні слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 10326,25 грн. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий у розмірі 2422,40 грн. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, акт прийому - передачі наданих послуг, Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, співмірність даних витрат, які в даному випадку суд вважає завищеними, тому суд приходить до висновку, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial