Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

07\~жовтня 2024\~року [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: орган опіки і піклування в особі: виконавчого комітету Нікопольської міської ради, служба у справах дітей Нікопольської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні дитини. Позовну заяву\~обґрунтовує тим,\~що з липня 2020 року він з відповідачкою проживали у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. [INFO] від спільного проживання у них народилась дитина - донька [PERSON] , батьком якої записаний він. Ще до народження дитини, будучи вагітною, відповідачка у липні 2022 року припинила спільне проживання з ним та виїхала до Федеративної Республіки Німеччина у зв`язку із артилерійськими обстрілами м. Нікополя та району. Там же, у м. Ітцего, Земля Шлезвіг-Гольштейн, народилась дитина сторін. З моменту народження дитини відповідачка чинить системні перешкоди йому у спілкуванні з його донькою, ухиляючись від будь-яких контактів, не відповідаючи на телефонні дзвінки, не надаючи дитину для побачень та участі у вихованні. З приводу такого становища він звертався до: Генерального консульства України у м. Гамбурзі, проте безрезультатно. Питання про стягнення аліментів на даний час не вирішувалось, проте він надає допомогу по утриманню своєї дитини добровільно. Враховуючи викладені обставини, він звернувся до органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради з метою визначення способу його участі у вихованні дитини. Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 11.09.2024 року № 1574, його заяву було задоволено: визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] , [INFO] , з малолітньою [PERSON] , [INFO] , через відео та телефонний зв`язок кожного понеділка, вівторка та середи з 15:00 до 17:00 год; по приїзду матері з-за кордону кожного понеділка, вівторка та середи з 15.00 до 17:00 год. Однак, з моменту ухвалення рішення відповідачка заблокувала його номер та припинила усі способи зв`язку із нею, чим унеможливила виконання рішення органу опіки та піклування. Відтак, ефективно захистити своє право на сім`ю та участь у вихованні своєї дитини можна лише за допомогою судово-процесуальної форми захисту права. Позивач констатує, що у разі, якщо він не звернеться до суду, буде порушено право як його особисто, так і його малолітньої дитини право на повагу до приватного і сімейного життя (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а також право позивача на рівноправність кожного з подружжя по відношенню до спільних дітей (стаття 5 Сьомого Протоколу до Конвенції), а інший ефективний спосіб захисту права, окрім судового, в порядку цивільного судочинства, у даному випадку є неприйнятним. Просить суд: постановити рішення суду, котрим усунути йому, [PERSON] , перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , зобов`язавши [PERSON] безперешкодно допускати його до дитини для участі у її вихованні у спосіб, визначений судом. Визначити спосіб участі його, [PERSON] , у вихованні малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом установлення систематичних побачень: з 14.00 години до 18.00 години щопонеділка, щовівторка та щосереди з можливістю відвідування у цей час його зареєстрованого місця проживання або через установлення відеозв`язку до повернення [PERSON] з-за меж території України та 10 (десять днів) щороку, у період з 01 червня по 31 серпня, з метою спільного літнього відпочинку. Вирішити питання про розподіл судових витрат у справі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що після народження дитини за кордоном, він за взаємною згодою з відповідачкою, направив до Німеччини нотаріально засвідчену заяву про визнання батьківства з офіційним перекладом, завірену Апостилем. Відповідач зареєструвала народження дитини на території Німеччини та отримала відповідне свідоцтво про народження де він записаний батьком дитини. Майже рік відповідачка не чинила йому перешкод у спілкуванні з дитиною, організовуючи між ними відеозв`язок. Однак потім, відповідач почала вести аморальний спосіб життя, про що йому повідомляли знайомі, які також проживають у Німеччині, і почала чинити перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, змінила номери телефонів, уникає його дзвінків. Рішення виконавчого комітету, яким відповідачку зобов`язано не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною вона не виконує, тому він звернувся до суду. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не являється батьком дитини, свідоцтво про народження на території України він не отримував, у шлюбі з відповідачкою не перебував. Пояснила, що на даний час спору про оспорювання батьківства не існує, оскільки нічого оспорювати, так як позивач не має документу, яким підтверджується його батьківство. Також їй, як представнику, нічого не відомо про те, що відповідач виходила на зв`язок із органом опіки та піклування, та узгоджувала з представником служби у справах дітей дні та час побачень дитини з батьком або встановлення відеозв`язку між ними. Представник третьої особи - служби у справах дітей Нікопольської міської ради у судовому засіданні просив винести рішення з врахуванням інтересів дитини, згідно наданого органом опіки висновку. Зауважив, що час та дні побачень дитини з батьком, а також час та дні встановлення між ними відеозв`язку для спілкування дитини з батьком узгоджувалися з відповідачкою, яка виходила на зв`язок з представником служби у справах дітей. Саме відповідач зазначила час та дні спілкування, які для неї є зручними і вона може організувати відеозв`язок. Тому у висновку зазначений узгоджений між сторонами час спілкування. Відповідач не заперечувала факту батьківства позивача та добровільно погодилася встановити час. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~У судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач з відповідачкою проживали разом без реєстрації шлюбу. У зв`язку з воєнними діями відповідачка, будучи вагітною, у липні 2022 року виїхала з України до Німеччини. [INFO] у сторін по справі народилась дитина - донька [PERSON] , батьком якої записаний позивач [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується Записом акта про народження Відділу РАЦС м. Ітцего, 01061160, Реєстраційний номер G 157/2023 0. Місце та дата реєстрації м.Ітцего, 06.02.2023 року, складений службовцем Відділу реєстрації актів цивільного стану Грюнекле, переклад виконано перекладачем [PERSON] , підпис перекладача засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. (а.с.13-16). На Записі акта про народження проставлений [PERSON] (а.с.17). Відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з його донькою, ухиляючись від будь-яких контактів, не відповідаючи на телефонні дзвінки, не надаючи дитину для побачень та участі у вихованні. Питання про стягнення аліментів не вирішувалось, проте позивач надавав допомогу по утриманню своєї дитини добровільно, що підтверджується матеріалами справи (а.с.79-97). Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради з метою визначення способу його участі у вихованні дитини. Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 11.09.2024 року № 1574, його заяву було задоволено: визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] , [INFO] , з малолітньою [PERSON] , [INFO] , через відео та телефонний зв`язок кожного понеділка, вівторка та середи з 15:00 до 17:00 год; по приїзду матері з-за кордону кожного понеділка, вівторка та середи з 15.00 до 17:00 год. (а.с.29). Однак, з моменту ухвалення рішення відповідачка заблокувала його номер та припинила усі способи зв`язку із нею, чим унеможливила виконання рішення органу опіки та піклування. У постанові від 11грудня 2019 року у справі №753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Посилання представника відповідача на те, що позивач не являється батьком дитини, оскільки не отримував на території України свідоцтва про народження дитини, як на підставу для відмови у позові, суд не бере до уваги, оскільки батьківство позивача не оспорювалось відповідачкою при комунікації зі Службою у справах дітей, на даний час спір про оспорювання батьківства відсутній, батьківство позивача підтверджується Записом\~акта про\~народження Відділу\~РАЦС м.\~Ітцего,\~01061160,\~Реєстраційний номер\~G\~157/2023\~0.\~Місце та\~дата реєстрації\~м.Ітцего,\~06.02.2023\~року,\~складений службовцем\~Відділу реєстрації\~актів цивільного\~стану Грюнекле,\~переклад виконано\~перекладачем [PERSON] ,\~підпис перекладача\~засвідчено приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Щетіловою\~О.В.\~(а.с.13-16).\~На Записі\~акта про\~народження проставлений\~ [PERSON] (а.с.17). Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно\~ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно\~ст. 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, виявлення турботи про дитину шляхом її належного утримання, зокрема, сумлінність виконання обов`язків з виплати аліментів. В даному випадку з позивача аліменти не стягуються, він добровільно надає кошти відповідачці на утримання дитини у сумі яка узгоджена між ними. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області у висновку № 510 від 23.04.2025 вважав можливим визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , через: відео та телефонний зв`язок кожного понеділка, вівторка та середи з 14.00 год. до 18.00 год., по приїзду матері з дитиною з-за кордону, кожного понеділка, вівторка та середи з 15. год. до 17.00 год. за зареєстрованим місцем проживання батька та 10 днів щороку, у період з 01 червня по 31 серпня, з метою спільного літньої відпочинку. Суд встановив, що між сторонами склались відносини, які не створюють об`єктивних перешкод у спілкуванні позивача з донькою. При цьому суд враховує насамперед інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, та приходить до висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною виключно у присутності матері - відповідачки у справі, оскільки дитина є малолітньою, у зв`язку з віком не здатна у повній мірі самостійно виконувати елементарні функції власного догляду, при цьому ніколи до цього з батьком не проживала окремо від матері, відповідно таке відокремлене перебування вірогідно може бути травмуючим для дитини, на підставі чого, позовні вимоги щодо 10\~днів щороку,\~у період\~з 01\~червня по\~31\~серпня,\~з метою\~спільного літньої\~відпочинкубатька з дитиною, задоволенню не підлягають. Також суд враховує, що через вік дитини неможливо виключати неусвідомлення нею розлучення батьків, сутності їх стосунків, що теж може сприйматись як дискомфорт, тому спілкування дитини з батьком у відсутності матері може стати травматичним. При цьому суд враховує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає її нормальному розвитку, час спілкування зазначений у висновку Органу опіки узгоджувався між сторонами, суд приходить до висновку про необхідність визначити [PERSON] , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , в обмежений час, виключно у присутності матері дитини і встановити відповідні дні та години для цього. Порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном. На час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном, зобов`язати матір дитини [PERSON] організовувати спілкування дитини: [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] у режимі відеозв`язку через мобільні телефони кожного понеділка, вівторка та середи у період часу з 15.00 год. до 17.00 год., протягом 30 хвилин. \~Відтак, з наведених вище мотивів суд вважає, що визначений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між батьками.\~А тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.\~ Аналогічний правовий висновок, щодо відстрочки виконання рішення на час дії воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном, викладений у Постанові КЦС ВС від 7 грудня 2023 року у справі № 569/14585/21 та у Постанові ВС від 12 березня 2025 року у справі № 487/2960/23 (провадження № 61-8756св24). При розподілі судових витрат суд враховує, що позов частково задоволено, тому судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial