Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.07.2014 він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Вже тривалий час подружжя перестало жити однією сім`єю, вести спільне господарство, втратило любов та повагу один до одного, втрачено взаєморозуміння. Подружжя неодноразово намагалось примиритись, але дійшли висновку, що це неможливо. Інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 10.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 20.06.2025 на адресу суду подав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. 20.06.2025 на адресу суду подала заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, термін на примирення не потрібний. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Враховуючи те, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.07.2014 сторони зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 26, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любарського районного управління юстиції у Житомирській області (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Стрижівською сільською радою Любарського району Житомирської області, 20.11.2014 (а. с. 6). Відповідно до ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Позивач категорично налаштований на припинення шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає його інтересам, відповідачка позов визнала, не бажає зберегти сім`ю, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує те, що відповідач визнав позов в повному обсязі до відкриття першого судового засідання, про що подав до суду заяву від 20.06.2025, а тому 50% судового збору сплаченого при подачі позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved