Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

11 березня 2025 року позивач Державне підприємство «Центр оцінки та інформації» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між 31.01.2022 між ним та відповідачем укладений договір тимчасового розміщення у гуртожитку ДП «Центр оцінки та інформації» №07-68/22/705/3. Відповідно до п. 1.1 договору позивач надав відповідачу за плату для тимчасового розміщення три ліжко-місця у кімнаті [ADDRESS] , у період з 01.02.2022 по 31.12.2022. Вартість послуг з тимчасового розміщення у гуртожитку становила 75грн за одне ліжко-місце на добу, що відповідно становило 225,00грн за добу за 3 ліжко-місця. Однак, в порушення умов договору, відповідач плату за тимчасове розміщення в гуртожитку вносив не своєчасно, що в свою чергу спричинило виникнення за ним заборгованості в розмірі 6700,00грн, а саме: часткова заборгованість за березень 2022 року в розмірі 975,00грн, часткова заборгованість за квітень 2022 року в розмірі 3750,00грн та часткова заборгованість за травень 2022 року в розмірі 1975,00грн. Підпунктом 4.4.1. пункту 4.4 договору передбачено, що у разі невиконання споживачем обов`язку зі сплати вартості послуги в порядку та в строки, визначені пунктами 3.2. та 3.3. цього договору, виконавець має право вимагати сплати неустойки в розмір 50% вартості ліжко-місць на добу, але не більше ніж за 30 календарних днів. Таким чином, неустойка за несвоєчасне внесення відповідачем оплати за надані послуги становить 13275,00грн. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь позивача основну заборгованість в розмірі 6700,00грн, неустойку відповідно до підпункту 4.4.1 пункту 4.4. договору в розмірі 13275,00грн, 3% річних з простроченої суми заборгованості в розмірі 1483,92грн, інфляційне втрати в розмірі 7498,48грн та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 25 березня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву (а.с.24-25). У судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Закону. Представник позивача Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позивні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи за адресою зазначеною в позовній заяві. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 31.01.2022 між ДП «Центр оцінки та інформації» та [PERSON] укладено договір про тимчасове розміщування у гуртожитку ДП «Центр оцінки та інформації» №07-68/22/705/3 (а.с. 3-4). Відповідно до умов якого виконавець надає за плату для тимчасового розміщування споживачу житлову площу з трьома ліжко-місцями № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у вигляді окремого житлового приміщення для відособленого тимчасового користування з 01.02.2022 по 31.12.2022. Пунктом 1.3. договору визначено, що плата здійснюється споживачем щомісяця з розрахунку 225,00грн за житлове приміщення на добу, за послугу тимчасового розміщування в гуртожитку без туристичного збору. Крім того, відповідно до п. 2.3.1 своєчасно вносити плату за послугу відповідно до п. п. 3.2., 3.3. цього договору. Також, споживач зобов`язується звільнити надане йому житлове приміщення: не пізніше останнього дня строку дії договору; протягом 1 дня, у разі дострокового припинення дії договору з ініціативи споживача, виконавця або за згодою сторін (п. 2.3.15. договору). Поряд із цим, договором визначено, зокрема п. 3.1., що вартість послуг з тимчасового розміщування в гуртожитку становить 75,00грн (сімдесят п`ять гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ: 12,50 (дванадцять гривень 50 коп.) за 1 (одне) ліжко-місце на добу. Також п. 3.3. договору встановлено, що оплата послуг здійснюється споживачем помісячно. Перша оплата за послуги здійснюється не пізніше дня підписання договору. За наступний місяць розміщування - не пізніше останнього дня місяця, що передує тому, за який вноситься оплата. Пункт 4.6. договору вказує, що у разі невиконання споживачем умов договору виконавець має право вимагати сплати неустойки у розмірі: 50% вартості ліжко-місць за добу, зазначених у п. п. 1.1., 1.2., за кожен день прострочення, але не більше, ніж за 30 календарних днів у разі невиконання Споживачем обов`язку зі сплати вартості послуги в порядку та в строки, визначені п. п. 3.2., 3.3. цього договору; 100% вартості ліжко-місць за добу, зазначених у п. п. 1.1 , 1.2., за кожен день прострочення, але не більше, ніж за 3О календарних днів - у разі невиконання споживачем зобов`язань, передбачених п. 2.3.15. цього договору. Договір діє з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання Споживачем своїх зобов`язань (п. 5.3. договору). Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 6700,00грн (а.с. 13), оскільки відповідач плату за тимчасове розміщення в гуртожитку вносив не своєчасно. Нерегулярність та недостатність платежів підтверджуються зазначеними у документі сумами оплат та їх датами, що свідчить про систематичне невиконання зобов`язань відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти до яких відносяться рішення, ухвалені, зокрема, управителем гуртожитку, яким встановлено розмір житлово-комунальних та інших платежів. Відповідно до пункту 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20 квітня 2018 року №498 (далі - Положення) наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 15 Положення визначено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання, відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг). Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Однак, в порушення умов договору, відповідач плату за тимчасове розміщення в гуртожитку вносив не своєчасно, що в свою чергу спричинило виникнення за ним заборгованості в розмірі 6700,00грн. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу претензій про сплату заборгованості, що підтверджується претензією № 139/03В від 07.03.2024, претензією №297/03В від 12.06.2024, претензією № 539/03В від 12.09.2024 (а.с. 11-12). Однак, [PERSON] проігноровані вищезазначені претензії. Отже, 31.01.2022 між сторонами укладений договір про тимчасове розміщування у гуртожитку ДП «Центр оцінки та інформації» , відповідно до умов якого позивач надав за плату для тимчасового розміщування відповідачу житлову площу з трьома ліжко-місцями № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у вигляді окремого житлового приміщення для відособленого тимчасового користування з 01.02.2022 по 31.12.2022 вартістю 225,00грн. за житлове приміщення на добу за послугу тимчасового розміщування в гуртожитку без туристичного збору. Проте відповідач не виконав умови договору у повному обсязі, частково оплачував проживання, внаслідок чого виникла заборгованість за договором від 31.01.2022 №07-68/22/705/3 у розмірі 6700,00грн. Відповідач зазначений розмір заборгованості не спростував, свого розрахунку суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку позивача 3% річних, нараховані на суму заборгованості за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, становлять 1483,92грн, а інфляційні втрати за період з березня 2022 року по травень 2022 року - 7498,48грн та неустойки відповідно до підпункту 4.4.1 пункту 4.4. договору за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року в розмірі 13275,00грн (а.с.14). Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання до укладеним договором від 31.01.2022 №07-68/22/705/3, то він повинен сплатити на користь позивача 3% річних, нараховані на суму заборгованості за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року в розмірі 1483,92грн, інфляційні втрати за період з березня 2022 року по травень 2022 року в розмірі 7498,48грн та неустойку відповідно до підпункту 4.4.1 пункту 4.4. договору за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року в розмірі 13275,00грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 грн., оскільки судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved