Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

У березні 2025 року до суду надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 06.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронному вигляді укладено кредитний договір №3202251, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 13500,00 грн та зобов`язався повернути ці кошти і сплатити проценти. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК " Кредит-Капітал " приймає останні. Таким чином ТОВ "ФК " Кредит-Капітал " набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 91677,04 грн, з яких: 13499,99 грн - тіло кредиту, 78177,05 грн - заборгованість по відсоткам. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу направлялась ухвала про відкриття провадження, проте конверт повернувся до суду. Згідно довідці про причини повернення вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою, що згідно п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України, вважається днем вручення судового рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши усі обставини, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №3202251, згідно якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в розмірі 13500,00 грн шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача, строком на 360 днів. Зазначений договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на особистий номер телефону останнього. Вказане підтверджується копією зазначеного кредитного договору. На підтвердження перерахування коштів позивачем надано довідку ТОВ «УПР», з якої вбачається перерахунок коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 13500,00 грн. У свою чергу 13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" приймає останні, в тому числі і за вказаним кредитним договором. Таким чином ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 91677,04 грн, з яких: 13499,99 грн - тіло кредиту, 78177,05 грн - заборгованість по відсоткам. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 13.09.2023 року заборгованість складає 91677,04 грн, з яких: 13499,99 грн - тіло кредиту, 78177,05 грн - заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідач не скористався можливістю надати відзив або заперечення на позов. За таких обставин, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи та підлягають задоволенню. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати у розмірі 5000,00 грн за надання правничої допомоги. На підтвердження зазначених витрат за надання позивачу правової допомоги останній подав до суду відповідний ордер про надання вказаних послуг та їх розрахунок сумарно у розмірі 5000,00 грн. Згідно до ч.2 ст.141 ЦПК України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7 580,55 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечень проти розміру та розрахунку витрат на правову допомогу з боку відповідача не надходило. Беручи до уваги зазначене, а також доведеність позивачем в судовому порядку вказаних ним витрат, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 5000,00 грн. У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved