Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить суд стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, що виникла по [ADDRESS] , за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2020 до 31.10.2024 у сумі 23\~187,44 грн., а також інфляційні втрати в сумі 3\~829,51 грн., 3% річних у сумі 1\~010,94 грн., пеню в сумі 623,57 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань по сплаті за вказані послуги. В обґрунтування вимог зазначено про надання послуг з постачання теплової енергії до житла відповідачів та порушення ними вимог статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, у результаті чого виникла указана заборгованість. Тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження по справі в частині вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року прийнято до\~розгляду позовну\~заяву та відкрито провадження у справі в частині вимог до [PERSON] , [PERSON] , розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року розгляд справи вирішено проводити у заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Згідно поданої до суду одночасно з позовом заяви, представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити за її відсутності, на вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не повідомили причини неявки, відзиву на позов не подали. Поштове відправлення,\~направлене на\~зареєстровану адресу\~місця проживання\~відповідача із\~повідомленням про\~виклик до\~суду,\~повернуто до\~суду не\~врученим із\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,\~що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України є днем вручення повістки (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 621/2155/20 (провадження № 61-3581св24), від 24 березня 2025 року у справі № 706/208/15-ц (провадження № 61-11296св23). Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають\~та/або\~зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Так, Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів постачається теплова енергія до житла відповідачів, однак ними зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] за період з 01.11.2020 по 31.10.2024 становить у сумі 27\~378,04грн. (а.с. 6). Разом з тим, ухвалою суду від 21 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження по справі в частині вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії на підставі пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України. За відомостями Єдиного державного демографічного реєстру, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 04.08.2020 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Натомість борг виник за період з 01.11.2020 до 31.10.2024 за адресою: [ADDRESS] . Доказів проживання відповідачів за адресою виникнення боргу та фактичного користування наданими послугами з постачання теплової енергії, стороною позивача не надано, як і відсутні докази належності вказаного житлового приміщення на праві власності відповідачам, що дозволило б вважати [PERSON] та [PERSON] споживачами послуг по [ADDRESS] . Суд же не вправі відшукувати самостійно докази на користь однієї із сторін у справі, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, бо доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є\~обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed