Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 03.03.2011 виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано - Франківської області, актовий запис №2. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачкою [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі, в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у нього з відповідачкою [PERSON] не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що призвело до зникнення між ними взаєморозуміння та фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2024 року вони спільно не проживають, у зв`язку із чим просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Воробець Р.М. не з`явились. Останній 18.06.2025 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`яивлась, хоча про місце, дату і час проведення такого була повідомленою у встановленому законом порядку. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог. ІІ. Заяви сторін та процесуальні дії у справі: 20 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18 червня 2025 року ухвалою суду позовну вимогу позивача [PERSON] до відповідачки [PERSON] , про залишення після розірвання шлюбу малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживати з ним, залишено без розгляду. Відповідачка [PERSON] на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог. Представник позивача [PERSON] - адвокат Воробець Р.М. 18.06.2025 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення. Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.03.2011 (а.с. 8). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9, 10), сторони по справі є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою, які вони враховуючи наявність неповнолітніх дітей не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивач не бажає зберегти сім`ю, відповідачка з цього приводу заперечень не заявляла, позов визнала, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved