Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина на належну їй квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй належну квартиру. 22.11.2024 року вона звернулася до Вишневої державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, їй було відмовлено у зв`язку із неможливістю встановлення факту прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою, встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину та визначити частку у спадщині. Вказує, що вказані вище обставини зумовили її звернення до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано спадкову справу. 04.03.2025 року Вишневою державною нотаріальною конторою надіслано на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи №151/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява представника позивачки про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представники відповідача та третьої особи Вишневої державної нотаріальної контори в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2023 року. З копії наданого позивачкою заповіту від 03 серпня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Верпека А.В., зареєстрованого у реєстрі за №2-624 вбачається, що [PERSON] , за життя, склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким належну їй на праві особистої приватної власності квартиру під [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . За матеріалами спадкової справи №151/2023 заведеної Вишневою державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що 18.05.2023 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , яка вказала, що спадщину за заповітом приймає. 22 листопада 2024 року державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №1631/02-14/02-31, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під [ADDRESS] , з огляду на те, що спадкоємцем І черги є дочка померлої [PERSON] . Інформація про зареєстрованих осіб разом з померлою відсутня, відсутні відомості, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцями за законом. Неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлою за однією адресою на день її смерті. Також неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначити частку у спадщині кожного з спадкоємців. З огляду на те, що судом з матеріалів вищевказаної спадкової справи встановлено, що [PERSON] 18.05.2023 року звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а 22.11.2024 року звернулася із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом. В той же час, нотаріусом 22.11.2024 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто до теперішнього часу відсутні відомості щодо належного розгляду заяви [PERSON] та прийняте рішення щодо видачі або відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, судом надіслано на адресу нотаріальної контори лист. 20.05.2025 року державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою І.І. надіслано на адресу суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2024 року №1631/02-14/02-31, де виправлено слова «за законом» на «за заповітом». Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом у визначених законом випадках. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.\~1217\~та ст.\~1218 ЦК України). Згідно зі ст.\~1233,\~1235,\~1236 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях\~1261\~1265\~цього\~Кодексу. Відповідно до ст.1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, внаслідок відмови державного нотаріуса спочатку у видачі свідоцтва «про право на спадщину за законом» а не за заповітом, не зважаючи на наявність у позивачки чинного заповіту, позивачка позбавлена в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, внаслідок чого змушена звернутися до суду. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що право власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно з ч. 1\~ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст.331 ЦК України\~вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації\~з моменту його державної реєстрації. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 25 червня 2025 року.

Outcome: approved