Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] , через свого представника звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт постійного проживання її на території України з дня народження [INFO] по дату ухвалення рішення для отримання паспорту громадянина України. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона народилася в м. Києві і весь цей час проживала на території України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про її народження, про державну реєстрацію шлюбу, довідкою про місце її реєстрації. 09.09.2024 року [PERSON] звернулася до Оболонського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з заявою про оформлення та видачу паспорту громадянина України в зв`язку з його втратою. У відповіді ЦМУ ДМС України зобов`язало її надати довідку відповідного зразка про встановлення належності до громадянства України «Про громадянство України». 09.06.2025 року представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області подав до суду письмові пояснення, в яких виклав свою незгоду із вимогами заявниці та зазначила, що заявник не може документально довести факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, надані заявницею докази не є належними та не можуть підтвердити факт постійного проживання, у зв`язку з чим просив заяву залишити без задоволення. В судовому засіданні представниця заявниці заявлені вимоги просила задовольнити, зазначила, що [PERSON] з 21.06.2024 перебуває на лікуванні в КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія». Встановлення цього факту заявниці необхідне для отримання паспорту громадянина України, реєстраційної картки платника податків, оформлення пенсії, соціальних пільг та подальшого лікування. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просив заявлені вимоги залишити без задоволення з підстав викладених у поясненнях. Заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково у зв`язку з наступним. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) народилася [INFO] у батьків [PERSON] за національністю українець, та [PERSON] за національністю українка, актовий запис про її народження за № 2623 складено 29.12.1951 Відділом державної реєстрації Подільського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.12.2024 виданого Деснянським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , 14.02.1974 року уклала шлюб з [PERSON] у Київському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 612, дошлюбне прізвище дружини [PERSON] , національність українка. Цей шлюб було розірвано 04.06.1981 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У заявниці [INFO] у м. Києві народилася донька [PERSON] , в актовому записі про народження у відомостях про матір зазначено національність - українка, місце проживання [ADDRESS] . Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 13.08.1968 по теперішній час. Оболонською районною адміністрацією в м. Києві на звернення від 27.12.2023 виконувача обов`язків голови Подільської районної державної адміністрації Сергія Коваленка щодо соціального захисту та можливого повернення до зареєстрованого місця проживання [PERSON] повідомив, що згідно реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, зокрема [PERSON] , [INFO] . На момент обстеження двері квартири ніхто не відкрив, але жіночий голос відповів, що не бажає спілкуватися. Сусіди з п`ятого поверху повідомили, що [PERSON] вже більше 15 років за даною адресою не проживає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є донькою заявниці. Мати лишила її з батьком, коли дівчинці було 2 роки, пішла жити на вул. Мукачівську в м. Києві. [PERSON] телефонувала до неї кілька разів на рік. Батько казав, що мати має проблеми з психікою. В минулому році до [PERSON] звернулася дівчина і повідомила, що знайшла її матір, яка жебракувала, що вона перебуває у лікарні «Павлова». Сказала, що матері необхідно відновити документи, оскільки її не можуть тримати в лікарні постійно. Мають оформити групу інвалідності і влаштувати в пансіонат для літніх людей. За результатами розгляду звернення [PERSON] від 23.08.2024 у зв`язку з виявленням відсутності документів багато років тому в районі Куренівки Оболонського району м. Києва виданих на ім`я [PERSON] , а саме паспорта громадянки України, реєстраційного номера облікової картки платника податків, трудової книги Оболонським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надано відповідь, що в ході проведених заходів встановити місце знаходження втрачених документів не надалося можливим. Відповідно до довідки виданої Комунальним некомерційним підприємством «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» [PERSON] , [INFO] перебуває у цьому закладі з 21.06.2024 по теперішній час у відділенні №8. Відповіддю Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 08.11.2024 [PERSON] було відмовлено у оформленні та видачі паспорта громадянина України у зв`язку з втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року. У відповіді ЦМУ ДМС України зобов`язало її надати довідку відповідного зразка про встановлення належності до громадянства України «Про громадянство України». Як вбачається із змісту заяви, [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту свого постійного проживання на території України з 20.11.1951 року по дату прийняття рішення, яке їй необхідне для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України». Статею 3 цього Закону визначено належність до громадянства України. Відповідно до підпунктів цієї статті Громадянами України є: 1)усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2)особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3)особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4)особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені упункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затверджений Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок № 215). Згідно п. 8 Порядку № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Аналізуючи наведені обставини, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і їх взаємний зв`язок в сукупності. Враховуючи вищезазначене, а також те, що за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 13.08.1968 по теперішній час безперервно, суд вважає доведеним той факт, що станом на 24.08.1991 року [PERSON] постійно проживала на території України, а тому заява підлягає задоволенню саме у цьому обсязі. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: partial