Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

20 січня 2025 адвокат Литвинець Ю.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь позивачки\~ аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] по 5000 гривень на кожну щомісячно. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка проживає у Чеській республіці разом з дітьми. Останній перебувають на її вихованні на утриманні. Відповідач же працевлаштований та отримує постійний дохід. Ухвалами судді Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя Дмитрюк О.В. від 29.01.2025 відкрито провадження у справі, за клопотанням позивача витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області інформацію про доходи відповідача. 17.02.2025 відповідач отримав копію позову з додатками (а.с. 35). 25.02.2025 відповідач ознайомився із матеріалами справи (а.с. 43). 26.02.2025 представник позивач подав уточнений позов, яким збільшено позовні вимоги, а саме просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 6000 грн на кожну дитину. 26.02.2025 відповідач отримав уточнену позовну заяву (а.с. 50). Відповідно до розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя від 14.04.2025 № 43, у зв`язку із відставкою судді [PERSON] на підставі рішення ВРП 747/0/15-25 від 08.04.2025 здійснено автоматизований розподіл вище зазначеної справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи справа була передана судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєву\~Є.С. Ухвалою від 05.05.2025 справу прийнято суддею до свого провадження, призначено судове засідання на 19.06.2025. Ухвалою від 15.05.2025 прийнято до розгляду вищезгадану уточнену позовну заяву (заяву про збільшення позовних вимог), встановлено відповідачу 15-денний строк для надання відзиву. 18.06.2025 з матеріалами справи ознайомилася адвокат Мельнікова А.А. представник відповідача. 19.06.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У судовому засіданні 19.06.2025\~ представник позивача заперечував проти прийняття відзиву судом, зазначивши, що відповідачем пропущений процесуальний строк на подачу відзиву. Представник відповідача зазначила, що відповідно до ордеру вона представляє інтереси [PERSON] з 12.05.2025, однак, оскільки на той час відповідач перебував на лікуванні, вона не мала змоги отримати від нього документи по справі, ознайомилася із справою лише 18.06.2025, наступного дня подала відзив. Тому вважала, що строк надання відзиву не є пропущеним. Протокольною ухвалою відзив з додатками залишений без розгляду з таких мотивів. Відповідно до\~ч.7 ст.178 ЦПК України\~відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.\~ За приписом ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач\~ повинний подати суду докази разом з поданням відзиву. Частиною 2 ст. 126 ЦПК України\~передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Так, позовну заяву з додатками до неї відповідач отримав 17.02.2025, 25.02.2025 він додатково ознайомився із матеріалами справи. Відзиву на позов не подав. Крім того, копію уточненої позовної заяви відповідач отримав особисто 26.02.2025. Ухвалу суду від 15.05.2025, якою прийнято уточнену позовну заяву та надано додатковий 15-денний строк для надання відзиву на неї, отримав 27.05.2025. Указаний строк сплив 12.06.2025. Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2 ст. 127 ЦПК). Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Клопотання про продовження процесуального строку для надання відзиву до спливу цього строку сторона відповідача не заявляла. Також одночасно із відзивом не надано заяви про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі відзиву. Більш того, перебування відповідача у лікарні у період з 05.05.2025 по 14.05.2025, що вбачається з виписного епікризу, не впливає на поважність пропуску строку для надання відзиву ні на первісний позов, ні на уточнений. За наведеного відзив та долучені до нього докази залишаються без розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги уточненої позовної заяви, представник відповідача заперечували проти них, посилаючись на надмірність позовних вимог. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення рішення відкладено до 24.06.2025. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження, батьком неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] (обидві [INFO] ) є відповідач. Наразі діти проживають із позивачкою у Чеській республіці, що підтверджується долученими до позову доказами довідками зі середньої школи м. Їчін, Договором про забезпечення житлом біженців з України, та не заперечується відповідачем. За приписом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності ,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням обставин справи, зокрема того, що відповідач має стабільний щомісячний дохід, який перевищує середню заробітну плату по України, у вересні 2024 він здійснив відчуження рухомого майна у розмірі 120\~000 грн, не має на утриманні дітей від іншого шлюбу чи непрацездатних батьків, при цьому позивачка має необхідність нести витрати на оренду майна в іншій країні для проживання разом із дітьми, беручи до уваги принцип законності та пропорційності та положення законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітній дітей, суд доходить висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено ті обставини, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі, а відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько неповнолітніх дітей, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial