Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 26 травня 2025 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 28 серпня 2020 року № 135097-КВ1-001 у розмірі 24172,28 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11279,40 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12892,88 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 28 серпня 2020 року між сторонами укладено Договір № 135097-КВ1-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов укладеного договору позивачем надано в кредит відповідачу грошові кошти в сумі 12000,00 грн., строком на 16 тижнів, зі сплатою 1,16632977 % за користування кредитними коштами на строк до 18 грудня 2020 року. Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 135097-КВ1-001 на загальну суму 2820,00 грн., у такий спосіб зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 24172,28 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 28 травня 2025 року надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 28 травня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено до судового розгляду на 19 червня 2025 року. Витребувано у АТ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю стосовно відповідача [PERSON] , а саме: інформацію про випуск банківської карти № [NUMBER] (та відкриття рахунку) на ім`я [PERSON] ; виписку про рух коштів по рахунку № [NUMBER] у період з 28 серпня 2020 року (дата видачі кредиту) по 18 грудня 2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить суд розглянути справу без участі представника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка надсилались відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся без вручення з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». При цьому, позивачем перед зверненням до суду з позовом копія позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суду не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки заперечення представника позивача щодо заочного розгляду справи відсутні. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи. Дослідивши письмові докази, подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укладено договір № 135097-КВ1-001 про надання кредиту в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 28 серпня 2020 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 135097-КВ1-001 про надання кредиту. 28 серпня 2020 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G0539, на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного Договору № 135097-КВ1-001 від 28 серпня 2020 року. А також відомостями про зарахування коштів на карту, а саме платіжним дорученням № 19992 від 28 серпня 2020 року. Отже, 28 серпня 2020 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 135097-КВ1-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» Відповідно до умов договору відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 12000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності. Сторони визначили, що процентна ставка за Кредитом: в день 1,16632977 є фіксованою. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та переказав відповідачу грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19992 від 28 серпня 2020 року, згідно з кредитним договором № 135097-КВ1-001 вiд 28 серпня 2020 року. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 26 травня 2025 року становить 24172,28 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 11279,40 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12892,88 грн. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 135097-КВ1-001 на загальну суму 2820,00 грн., у такий спосіб зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору. Разом з тим, на момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в загальному обсязі 24172,28 грн. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 605/196/16-ц, які згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Кредитний договір, укладений між сторонами, відповідачем не оспорюється, недійсним у судовому порядку не визнавався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є правомірними та обґрунтованими. Від відповідача заперечень щодо розміру заборгованості не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved