Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, яка станом на 31.03.2021 року дорівнює 12266,68 грн., з яких 5000,00 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1884,68 грн. прострочені проценти за кредитом та 5382,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту. На обґрунтування позову вказано, що 04.10.2017 року між акціонерним товариством «Юнекс Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.003.2.1017.ФО_К, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5000,00 грн., з терміном користування до 04.10.2020 року, з відсотковою ставкою 12,0% річних та комісією у розмірі 2,99% від суми кредиту. Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань у неї перед позивачем утворилася заборгованість, яку позивач просив суд стягнути з відповідачки разом із сумою судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Заперечень щодо ухвалення по справі заочного рішення до суду не надавав. Відповідачка, будучи належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленою про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавала, правом надання відзиву не скористалася. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачка належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.10.217 року між акціонерним товариством «Юнекс Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.003.2.1017.ФО_К, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5000,00 грн., терміном до 04.10.2022 року (п. 1.1 Договору). За користування кредитом позичальник сплачує (п. 1.5 Договору): -проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00%річних (п. 1.5.1 Договору); -комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів (п. 1.5.3 Договору). Узгоджений сторонами розмір процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту відображені також у Заяві-анкеті на видачу кредиту від 04.10.2017 року та у Паспорті споживчого кредиту, які є платою позичальника банку за отримані кредитні кошти. Відповідно до п. 2.1 Договору, надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується заявою-анкетою на видачу кредиту, кредитним договором № 0.003.2.1017.ФО_К від 04.10.2017 року, додатком № 1 до вказаного Договору, що є графіком погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Договором та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачкою особистого. Крім того факт отримання та користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 04.10.2017 року по 31.03.2021 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2021 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем дорівнює 12266,68 грн., з яких 5000,00 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1884,68 грн. прострочені проценти за кредитом та 5382,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту. 31.03.2021 року між акціонерним товариством «Юнекс Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021, за яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за вказаним вище договором. Згідно реєстру прав вимоги, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 0.003.2.1017.ФО_К. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Виходячи з вищенаведеного, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за договором, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, так-як доказів сплати заборгованості або спростування долученого позивачем розрахунку відповідачкою не надано, відсотки та комісія нараховані у визначений в договорі спосіб та строк і за встановленою відсотковою ставкою. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по судовому збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved