Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2022 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Цариченко Н.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 27.08.2019 року між ним та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., та договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер якої 3510100000:38:291:0017, площею 0,0809 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. 27.08.2019 року та скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно за номером 32969071 від 27.08.2019 року та за номером 32969247 від 27.08.2019 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.08.2019 року між ним, як продавецем та відповідачем [PERSON] , як покупецем було укладено вищевказані договори. Відчужуваний будинок був набутий ним в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , від якої було отримано заяву про згоду на укладення договору купівлі-продажу. Зазначив, що укладення договорів не відповідало його справжній волі та його дружини, а відбулось внаслідок застосування до них психічного тиску з боку [PERSON] чоловіка покупця, через боргові зобов`язання [PERSON] та їх сина [PERSON] перед ним. Саме [PERSON] їм постійно погрожував та вимагав укласти договір-купівлі продажу будинку, на що вони погодились виключно під психічним тиском. Кошти за продаж не отримували. Психологічне насильство з боку [PERSON] не припинилось навіть після укладення договору, оскільки він продовжував вимагати повернути кошти. Підставами оскарження договорів зазначив норми статті 231 ЦК України щодо того, що правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. В порядку статті 178 ЦПК України відповідачам надано строк для подання відзиву на позов. \~ \~ \~ \~08.11.2022 року від відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач в задоволенні вимог просив відмовити через їх недоведеність та безпідставність. Зазначила, що вказані позивачем обставини не відповідають дійсності. Про жодні боргові зобов`язання між чоловіком та продавцями будинку та земельної ділянки їй не відомо. Купівля будинку та земельної ділянки відбувалась за спільні кошти подружжя, які були в повному обсязі передані продавцям, за спільної згоди усіх сторін. Про жодні боргові зобов`язання ні під час домовленостей про продаж, ні під час самого посвідчення договорів, ні після, ніхто не вказував. Про фінансові відносини її чоловіка з продавцями та їх родичами їй невідомо. Вказала, що вони з чоловіком вже давно мали намір переїхати з двокімнатної квартири, де проживали разом з двома дітьми та давно шукали будинок за вигідною ціною. \~ \~ \~ \~Про продаж даного будинку дізнались від спільних знайомих. Оскільки будинок, його технічний стан, місце розташування та ціна їх влаштовувала вирішили його придбати. 27.08.2019 року відбулась купівля-продаж будинку та земельної ділянки, в результаті чого було підписано два договори купівлі-продажу у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н. В. Ціна земельної ділянки становила 173 000, 00 грн., а ціна будинку становила 536 000, 00 грн. Кошти були передані до нотаріального посвідчення та підписання договорів, що відображено у умовах Договорів. Зіславшись на умови договору, вказала, що учасники правочину були попередньо ознайомлені нотаріусом з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлювали природу правочину та значення своїх дій, перебували при здоровому розумі та ясній пам`яті, за відсутності будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, володіли повним обсягом цивільної дієздатності, повністю усвідомлювали значення своїх дій та згідно із вільним волевиявленням, котре відповідало внутрішній волі, маючи на меті реальне настання правових наслідків, уклали оспорювані договори купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~Зазначила, що відповідно п.13 Договору купівлі-продажу будинку продавець зобов`язувався звільнити об`єкт від речей домашньої обстановки та вжитку та знятись з реєстраційного обліку до 31.12.2021 року. Продавці пояснювали це тим, що їм потрібно було ще докласти коштів, щоб купити для себе інше житло в іншому місті та сам переїзд до іншого населеного пункту займе тривалий час. На вказані умови вони з чоловіком погодились. При цьому, після 31.12.2021 року вони почали звертатись до продавців з вимогами виселитись та надати нам доступ до будинку для проживання, на що вони почали повідомляти, що їм зараз нікуди йти і що вони передумали та шкодують, що свого часу продали будинок. Ці обставини стали приводом для сварок між їх сім`ями та для звернень до поліції з метою їх виселення. Через органи ЦНАПу вона зняла з реєстрації зареєстрованих у будинку осіб та почала вказувати їм, що буде позиватись до суду про їх примусове фактичне виселення, а вони почали телефонувати та погрожувати, що звернуться до суду та скасують купівлю-продаж. На зауваження, що вони отримали кошти за продаж і ми є законними власниками, колишні власники конструктивно не реагують, вказуючи, що свого часу могли краще продати будинок, а зараз вже не можуть купити собі інше житло, бо кошти витрачені на інші потреби. Вважає позов надуманим та спрямованим виключно затягнути процес виселення позивача з дружиною з будинку, оскільки вони й наразі там проживають. \~ \~ \~ \~Від позивача відповіді на відзив до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2023 року в задоволенні клопотання позивача про призначення судової психологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфу у даній цивільній справі відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2023 року у даній справі призначена судова почеркознавча експертизу та провадження по справі зупинено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2024 року провадження по справі відновлено. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що мав місце тиск зі сторони чоловіка відповідача, вони виставляли будинок на продаж, також давав нотаріусу документи. \~ \~ \~ \~Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов просили відмовити в його задоволенні. Відповідач пояснила, що знала про продаж будинку, було оголошення на «оеліксі», вона мала змогу купити цей будинок, про борги нічого не знала, у нотаріуса позивач був разом з дружиною, їм все роз`яснювали, після покупки жарили шашлики Третя особ [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що між сім`ями дійсно мали місце боргові зобов`язання, вони знайомі тривалий час, вона позичала кошти та не повернула, спілкування відповідачів було із сином і вона думала, що всі питання вирішені. Будинок продавати вони мали намір і він стояв на продажу, були оголошення. Третя особа [PERSON] та приватний нотаріус Цариченко Н.В. в судове засідання не з`являлись, про час та місце слухання справи повідомлені та подавали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.06.2025 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Калінка-Бондар О.Б. про призначення комплексної семантико-текстуальної експертизи у цивільній справі відмовлено. В судове засідання, призначене на 12.06.2025 року позивач та його представник не з`явились, представником позивача подана заява про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~ Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1107, [PERSON] (продавець) з однієї сторони та [PERSON] (покупець) з другої сторони, разом сторони, уклали даний договір про те, що на умовах, передбачених даним договором, продавець зобов`язується передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS] , сплативши за нього оговорену суму. (п.1 Договору). Згідно абзацу першого Договору встановлено, що учасники правочину попередньо ознайомлені нотаріусом з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, за відсутності будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно із вільним волевиявленням, котре відповідає внутрішній волі, маючи на меті реальне настання правових наслідків, вільно володіючи українською мовою, що дає можливість правильно та однозначно розуміти даний договір у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., уклали вказаний договір купівлі-продажу. Пункт 3 Договору визначає, що продаж житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за домовленістю сторін вчиняється за 536 000,00 грн., які продавець одержав повністю до підписання цього договору, оскільки сторони встановили, що умови Договору щодо сплати ціни Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (ч. 3 ст. 631 ЦК України). У даному пункті йде посилання на звіт про оцінку нерухомога майна від 15.05.2019 року, виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] . У пункті 4 Договору Продавець підтвердив факт повного розрахунку за проданий житловий будинок згідно чинного законодавства та відсутність до Покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Сторони вважають ціну [PERSON] , її розмір не пов`язаний із обігом якихось складних для них обставин і не вчиняється на вкрай вигідних умовах. Зазначена в цьому договорі ціна продажу відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. Пунктом 15 Договору визначено, що покупець засвідчила набуття будинку за спільні кошти в спільну сумісну власність подружжя, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від чоловіка отримана заява на згоду на купівлю житлового будинку, яка посвідчена цим же нотаріусом 27.08.2019 року за реєстровим № 1106. Дружина продавця надала письмову згоду про укладення договору купівлі-продажу будинку (п.7 Договору купівлі-продажу будинку). Відповідно п.13 Договору купівлі-продажу будинку продавець зобов`язувався звільнити об`єкт від речей домашньої обстановки та вжитку та знятись з реєстраційного обліку до 31 грудня 2021 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за №1109, [PERSON] (продавець) з однієї сторони та [PERSON] (покупець) з другої сторони, разом сторони, уклали даний договір про те, що на умовах, передбачених даним договором, продавець зобов`язується передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти у власність земельну ділянку, кадастровий номер якої 3510100000:38:291:0017, площею 0,0809 га, під номером [ADDRESS] , сплативши за нього оговорену суму. (п.1 Договору). Згідно абзацу першого Договору встановлено, що учасники правочину попередньо ознайомлені нотаріусом з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, за відсутності будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно із вільним волевиявленням, котре відповідає внутрішній волі, маючи на меті реальне настання правових наслідків, вільно володіючи українською мовою, що дає можливість правильно та однозначно розуміти даний договір у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., уклали вказаний договір купівлі-продажу. У пункті 7 Договору зазначено, що продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 173 000, 00 грн. Відповідно до п.3 ст. 631 ЦК України сторони встановили, що умови Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, розрахунок сторони провели завчасно, до нотаріального посвідчення договору та підписання цього договору. У даному пункті йде посилання на звіт про оцінку нерухомого майна від 15.05.2019 року, виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Пунктом 8 Договору визначено, що сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану земельну ділянку згідно чинного законодавства. Зазначена в цьому договорі ціна продажу відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. Згідно пункту 10 Договору покупець [PERSON] засвідчила набуття земельної ділянки за спільні кошти в спільну сумісну власність подружжя, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від чоловіка отримана заява на згоду на купівлю земельної ділянки, яка посвідчена цим же нотаріусом 27.08.2019 року за реєстровим № 1108. За клопотанням позивача в рамках даної справи було проведено судово- почеркознавчу експертизу, де були поставлені питання : 1.Чи є ознаки того, що рукописний текст та підписи [PERSON] , виконані ним в договорі купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 27.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Ніною Василівною, та договорі купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер якої 3510100000:38:291:0017, площею 0,0809 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Ніною Василівною 27.08.2019 року, під тиском, внаслідок погроз, збігу важких особистих чи сімейних обставин, тощо? 2. «Чи є ознаки того, що рукописний текст та підписи [PERSON] , виконані нею в заяві про згоду на укладення договору купівлі-продажу будинку, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. 27.08.2019 року за реєстровим № 1105, та про згоду на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. 27.08.2019 року (реєстровий номер невідомий), під тиском, внаслідок погроз, збігу важких особистих чи сімейних обставин, тощо?» Згідно висновку експерта, проведеного в рамках даної справи за клопотанням позивача, № СЕ-19/124-23/12915-ПЧ від 12.01.2024 року Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ознак виконання [PERSON] рукописних написів « [PERSON] », а також підписів від свого імені в графах «Продавець» договору від 27.08.2019 року купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] , та договору від 27.08.2019 року купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер якої 3510100000:38:291:0017, посвідчених приватним нотаріусом Цариченко Н.В., під впливом збиваючих факторів (під тиском,внаслідок погроз тощо) не виявлено. В даних написах та підписах виявлені ознаки незвичного виконання, які носять постійний характер (наявні як в досліджуваних об`єктах, так і в зразках почерку та підпису). Ознак виконання [PERSON] рукописного напису « [PERSON] », а також підпису від свого імені в графі «Підпис» заяви від 27.09.2019 року про згоду на укладення договору купівлі-продажу будинку в [ADDRESS] , справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. під впливом збиваючих факторів (під тиском,внаслідок погроз тощо) не виявлено. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. За загальним правилом діючого цивільного законодавства встановлена презумпція дійсності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 626, ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Вимогами ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі статтею 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Для визнання правочину недійсним підлягають доведенню наступні обставини: 1) факт застосування до потерпілої сторони правочину фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється. При вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі (пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Отже, для визнання правочину недійсним через вчинення його під впливом насильства або погрози необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину проти справжньої волі сторони, що і має бути доведено позивачем. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно статті 78 ЦПК України (допустимість доказів), суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України наголошує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження психологічного тиску на нього та його дружину з боку покупця чи членів її сім`ї ( [PERSON] ), причинного зв`язку між психологічним тиском та вчиненням правочинів та того, що вчинення правочинів відбулось проти справжньої волі позивача. Позивач жодним чином не спростував у встановленому законом порядку презумпцію правомірності укладеного між ним та відповіждчем [PERSON] правочину. Висновок експерта підтвердив, що збиваючих факторів (під тиском, внаслідок погроз тощо) при виконанні рукописних написів, а також підписів від імені позивача при укладенні ним оспорюваних договорів та його дружини при написанні нею заяви про згоду на укладення договору купівлі-продажу будинку не виявлено. Так само згідно з положеннями оспорюваних договорів позивач попередньо був ознайомлений нотаріусом з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлював природу правочинів та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, за відсутності будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно із вільним волевиявленням, котре відповідало внутрішній волі, маючи на меті реальне настання правових наслідків, уклав оспорювані договори купівлі-продажу, а дружина позивач надала письмову згоду про укладення договору купівлі-продажу будинку. \~ \~ \~ \~Щодо долученого позивачем до матеріалів справи «оптичного диску з відеозаписом» під назвою IMG_4163 (1).MOV то суд вважає, що відеозапис на диску не містить жодних даних, що стосуються предмета доказування та може бути розцінено як психічний тиск чи спонукання до укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу 27.08.2019 року. Оскільки позивачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджували б наявність психічного впливу на нього з метою спонукання до укладення оспорюваних правочинів проти його справжньої волі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. У відповідності до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального права. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Інші доводи та заперечення сторін не впливають на висновок суду, а тому немає необхідності в наданні їм оцінки судом, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини, який вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Так як суд дійшов висновку про відмову в позові, понесені позивачем судові витрати на підставі положень статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed