Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. У червні\~2025\~року до\~суду надійшла\~зазначена заява\~ [PERSON] ,\~де вона\~просить видати\~обмежувальний припис\~стосовно [PERSON] строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: 1) \~ \~ \~ \~заборонити [PERSON] наближатися на відстань 400 метрів до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; 3) заборонити [PERSON] вести листування телефоном, телефонні розмови з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 4) заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування заяви, посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у стосунках, без реєстрації шлюбу. Наразі не проживають разом. Однак, з 16.02.2025 [PERSON] систематично вчиняє сварки, тероризує заявника та її сина, що проявляється у постійних дзвінках та повідомленнях у будь-який час доби, спілкування носить образливий характер та містить нецензурні слова та погрози життю та здоров`ю [PERSON] . [PERSON] поширив фото заявника, які мають особистий характер. [PERSON] неодноразово викликала поліцію, якою складалися протоколи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Так, постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2025 у справі № 361/4553/25 на [PERSON] накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Навіть після викликів поліції та застосування до [PERSON] заходів адміністративної відповідальності, останній поведінки своєї не змінив, чим ставить під загрозу життя [PERSON] та її психологічний та емоційний стан. З огляду на це, [PERSON] просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Скопич М.С. доводи заяви підтримали, просили про задоволення такої заяви. Пояснили, що [PERSON] постійно приходить до будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де проживає заявник, вчиняє сварки, висловлюється нецензурно відносно заявника, погрожує, постійно направляє повідомлення нецензурного характеру, чим чинить психологічний тиск на [PERSON] . Щодо такої неправомірної поведінки [PERSON] вже неодноразово складалися відповідні протоколи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, однак, [PERSON] продовжує переслідувати [PERSON] , не дає їй спокійно жити. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він частково визнає заявлені [PERSON] вимоги, зазначив, що більше не буде спілкуватися з заявником ні телефоном, ні особисто, однак заперечував щодо заборони йому наближатися на відстань 400 метрів до місця проживання [PERSON] , оскільки це унеможливить його вільне пересування територією садового товариства, де зокрема, він має друзів, яких часто навідує. Обставини справи, що встановлені судом Зі змісту заяви та наданих у судовому засіданні пояснень [PERSON] видно, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, без реєстрації шлюбу. Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/005987404 від 08.05.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області № 109909-2025 від 26.05.2025, до управління поліції надійшли звернення від [PERSON] , яка зазначила, що відносно неї вчиняються протиправні дії колишнім співмешканцем [PERSON] . З наведених підстав поліцією складені відповідні протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, а саме серії ВАД № 710848 від 21.04.2025, ВАД № 710849 від 21.04.2025, ВАД № 711327 від 20.04.2025, ВАД № 714871 від 20.04.2025, ВАД № 710950 від 17.05.2025, ВАД № 710949 від 17.05.2025. На підтвердження заявлених вимог, [PERSON] також додані вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення, скріншоти повідомлень [PERSON] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2025 року у справі № 361/4553/25, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00\~коп. За змістом вищевказаної постанови суду 16 квітня 2025 року о 10 год. 40 хв. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно колишньої співмешканки [PERSON] психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою. Відповідно до Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , на момент огляду 22.05.2025 емоційно лабільна, має скарги на частку зміну настрою протягом дня, підвищену плаксивість, підвищену збудливість, часті головні болі, напади серцебиття, підвищений артеріальний тиск, виражену загальну слабкість, а також з 20.04.2025 суттєве порушення сну. Свій стан пацієнтка пов`язує з постійним психологічним тиском та погрозами з боку колишнього цивільного чоловіка. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина друга\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частинами третьою, четвертою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини десятої\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~у разі порушення кримінального провадження у зв`язку із вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються\~Кримінальним кодексом України\~та\~Кримінальним процесуальним кодексом України. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Таким чином, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин і наявності ризиків. Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису суди мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Також суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Аналізуючи надані до суду докази та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність підстав для застосування тимчасових обмежувальних заходів щодо кривдника, враховуючи те, що [PERSON] систематично навідується до будинку [PERSON] , де проживає заявник, чинить психологічне насилля висловлюючи нецензурні образи та погрози заявнику, принижує її, й притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності жодним чином його протиправної поведінки не змінило, він і надалі переслідує заявника. Отже, такі дії [PERSON] є вчиненням домашнього насильства, відтак в інтересах заявника та з метою убезпечення від продовження цих дій є доцільним застосування обмежувального припису. Відтак, враховуючи те, що обмежувальний припис за своє суттю не є заходом покарання, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства, суд приходить до висновку, що у даному випадку такі заходи мають бути вжиті строком на 6 місяців. На підставі викладеного, та

Outcome: approved