Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

20 листопада 2024 року з до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав. Звертаючись із вказаною позовною заявою позивач [PERSON] просить позбавити\~\~ [PERSON] \~\~батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та віповідачем було укладено шлюб, що розірваний 03.11.2017. Від спільного подружнього життя народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач уклала шлюб з громадянином Рспубліки Польщі. Діти проживають разом з матір`ю за кордоном у Республіці Польщі, у [ADDRESS] у квартирі, яка належить чоловікові позивача, навчаються у початковій школі №109 у м. Кракові. Відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні дітей, не піклується про їх фізичний стан та душевний розвиток, не цікавиться їх долею, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, усі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідно до судових рішень з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Разом із цим відповідач свої зобов`язання щодо сплати аліментів не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на травень 2024 року становить 72256 грн. Також з відповідача у судовому порядку було стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 72200 грн. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. 25 листопада 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче засідання за правилами загального провадження. Ухвалою суду від 07 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити., проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву суду не надав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в останнє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду, та долучила висновок щодо доцільності позбавлення батківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи та, з урахуванням положень ч.1\~ст.81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1\~ст.13 ЦПК України, згідно з положеннями якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить до такого висновку. У відповідності до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності\~не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2012, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №387. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2017 у справі №211/4793/17, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено 24.09.2014 актовий запис №862, та [PERSON] , [INFO] , про що Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного теритоіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено 28.10.2016 актовий запис №383. Батьком дітей зазначено [PERSON] . На користь позивача з вдповідача було стягнено аліменти на утримання їх неповнолітніх синів. 25.02.2019 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №211/346/19 було ухвалено рішення, яким було змінено розмір стягнення аліментів на дітей, а саме у розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно. Відомості про наявну заборгованість у відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим Довгинцівським ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської облсті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Даний розрахунок виконано станом на 01.06.2024, заборгованість [PERSON] з квітня 2023 року по травень 2024 року складає 72\~256,80 грн. На теперішній час з 14.09.2024 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином Польщі [PERSON] . Згідно з довідкою кооперативного житлово-будівельного товариства від 08.10.2024 пан [PERSON] є кооперативним власником квартири [ADDRESS] . Факт проживання дітей разом з матір`ю та її новим чоловіком підтверджується свідоцтвами з реєстру PESEL від 09.10.2024, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані з 08.08.2024 у [ADDRESS] , гмина Краків-Кроводжа, воєводство Малопольське, 31-214. Згідно з наданих довідок Комплексу школи та дитячого садка №16 у Кракові від 26.08.2024 [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , були прийняті до Початкової школи №109 у Кракові. Крім того, в матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування №86 від 19.02.2025, з якого вбачається, що орган опіки та піклування в межах своєї компетенції доходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, у висновку зазначено, що розшукові заходи не дали можливість відібрати пояснення від [PERSON] , від нього лише було отримано повідомлення у месенджері про те, що він не згоден на позбавлення його батьківських прав. До висновку долучено пояснення дітей, в яких кожен окремо зазначає про те, що з батьком вони не спілкуються декілька років, він не надсилає їм привітання та подарунку, у період літніх канікул, коли вони відвідують Кривий Ріг, [PERSON] уникає спілкування з ними, тому діти не хочуть, щоб він залишався їх батьком. Відповідно до листа ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.12.2024 №45.1/2-10750 співробітниками поліції повідомляється, що за фактом відвідування адреси за місцем реєстрації відповідача, їм вдалося поспілкуватися з сестрою [PERSON] [PERSON] , яка зазначила, що на початку 2022 року з братом вона припинила спілкування, оскільки він почав вживати алкогольні напої, де він проживає на теперішній час їй не відомо. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності/недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч.5, 6\~ст.19 СК України), від такого висновку суд має право мотивовано відступити, але висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Указаний висновок кореспондується з постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями п. 2 ч. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з вихованням дітей, а саме: не цікавиться дітьми, не піклується про них, абсолютно байдужий до синів, не приймає участь у їх вихованні, вказувала, що відповідача не сплачує аліменти на утримання дітей. Крім того, суд враховує, що позивач разом із дітьми вже тривалий час проживає у Республіці Польща, створила там нову родину, діти навчаються за кордоном, живуть у родині позивача та її нового чоловіка, що свідчить про існування на теперішній час у них соціальних зв`язків саме за новим місцем мешкання. Судом враховується позиція дітей, які не бажають підтримувати спілкування з відповідачем, та при ухваленні рішення суд керується саме тими обставинами та атмосферою, у якій проживають діти зараз, беручи до уваги їх найкращі інтереси на майбутнє. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав не суперечить на теперішній час інтересам дітей, оскільки відсутність будь-якої участі батька у їх житті є фактором, що травмує дитячу психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дітьми, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дітей. Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28 вересня 2021 року у справі №459/3411/18. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у цьому випадку є доцільним, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дітей, які через свою стать та вік потребують участі у їх вихованні та утриманні саме батьком, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн, у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved