Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

ТОВ "Рівнетеплоенерго" (надалі - позивач), діючи через свого представника, звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 108 346 грн. 66 коп., пеню в розмірі 3 385 грн. 50 коп., інфляційні втрати на суму боргу в розмірі 10 837 грн. 35 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2 774 грн. 96 коп. та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у приміщення за адресою: [ADDRESS] . Проте договірні зобов`язання відповідач у повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 16.01.2025 за ним обліковується борг за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 108 346 грн. 66 коп. 15.05.2025 представник відповідача Курись О.П. подав до суду заяву про долучення доказів та надання пояснень, в яких вказує, що доводи позивача не відповідають дійсності з огляду на те, що станом на дату розміщення Типового договору на сайті позивача 28.09.2021, а також наданий час Договір №235 на постачання теплової енергії, що укладений 23.11.2016 між ТзОВ «Рівнетеплоенерго» та [PERSON] , є діючим, оскільки в силу п. 9.4. Розділу ІХ. Термін дії Договору встановлено, що «Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією з сторін». Що повністю узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги», якою встановлено, що «Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк». Позивачем в період з 28.09.2021 по даний час на адресу відповідача [PERSON] не надіслано жодних письмових повідомлень про припинення дії Договору №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016. А отже, вказаний Договір пролонгувався неодноразово до даного часу в силу положень умов Договору №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016 та ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також п. 9.2. Розділу ІХ. Термін дії Договору, Договору №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016, встановлено, що «Договір припиняє свою дія у випадках: · Взаємної згоди сторін про його припинення; Прийняття відповідного рішення Господарським судом; · Відповідно до п. 2.2.6. даного договору; Ліквідації або реорганізації однієї із сторін; Зміни власника об`єкту теплоспоживання після укладення договору з новим власником». Жодна з обставин передбачена п. 9.2. Розділу ІХ. Термін дії Договору, яка б свідчила про припинення Договору №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016 не настала. Доводи позивача про те, що «Якщо у фізичної особи, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору на поставку (купівлю-продаж) теплової енергії, укладеного відповідно до вимог Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМ України від 03.10.2027 №1198, одночасно має житлове чи/або нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку, до яких поставляється теплова енергія за цим договором, такий договір вважається припиненим, в частині постачання теплової енергії, а замість нього вважатиметься укладений типовий публічний договір приєднання про надання комунальної послуги постачання теплової енергії» є надуманими та спробою в односторонньому порядку змінити (припинити) укладений Договір №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016, в минулому часі, з огляду на те, що ні положенням Закону України №1060 від 03.12.2020, чи Постанови КМ України №1022 від 08.09.2021, не встановлено, що у зв`язку із прийняттям даних нормативних актів, змін до них, а також затвердженням Типового договору, укладені та діючі договори на постачання теплової енергії припиняють свою дію. А доводи позивача про припинення Договору №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016 з підстав не передбачених умовами Договору чи Закону є зловживанням правом, що виражається у введенні суду в оману щодо істотних обставин справи, а саме природи спірних правовідносин. 04.02.2022 листом №04-05/411/414 ТзОВ «Рівнетеплоенерго» на поданий лист [PERSON] від 28.01.2022 «По надання інформації нарахування обсягів та вартості за спожиті послуги» повідомило про внесення змін до нормативних актів та необхідністю переходу на нову систему взаємовідносин. Також у вказаному листі наведено доводи розподілу і нарахування спожитої теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 Договором №235. Тим самим станом на 04.02.2022 підтвердило факт продовження дії Договору №235 на постачання теплової енергії від 23.11.2016. Представник позивача Голубєва З.В. у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та запереченнях на відзив. Представник відповідача Курись О.П. у судовому засіданні заперечив проти позову, з підстав викладених у заяві про долучення доказів та надання пояснень, що фактично є відзивом. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 23 листопада 2016 року між ТОВ "Рівнетеплоенерго" та [PERSON] було укладено Договір № 235 на постачання теплової енергії. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У офіційному виданні «Голос України» № 231 від 09.12.2017 був опублікований Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі - Закон). Відповідно до пункту 1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017), та вводиться в дію з 01.05.2019, крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше. Згідно з частинами 1, 3 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до змісту положень статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). В частині 1 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020) встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019, №830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 статті 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами. Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії. Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, які набрали чинності 01.10.2021 Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 р., викладено в новій редакції. Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Відповідно до пункту 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання», закріплено права та основні обов`язки споживача теплової енергії, яка містить обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною, першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 4 статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Частина 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначає «… У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг..». 20.09.2021 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» як виконавцем послуг на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, а також в усіх дільницях ТОВ «Рівнетеплоенерго» з вересня 2021 року і по даний час на інформаційних стендах розміщена інформація про необхідність укладення договору з примірником договору Відповідач протягом 30 днів не повідомляв позивача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей до нього Позивач не отримав. Таким чином, посилання Відповідача на норми, закріплені в Договорі №235 від 23.11.2016 року в контексті наявних правовідносин між [PERSON] та ТОВ «Рівнетеплоенерго» є некоректними в зв`язку зі зміною нормативно-правового регулювання, методики обрахунку та змісту правовідношення між сторонами. Договором №235 від 23.11.2016 року на постачання теплової енергії п. 4.2. зазначає «Облік споживання теплової енергії проводиться за показниками приладів обліку або розрахунковим методом згідно з «Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та даними, вказаними у додатку №2 цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норми, правила і таке інше) в сфері теплопостачання.», а також п. 4.6. вказує, що «обсяг наданих послуг визначається за показаннями приладів обліку або, при їх відсутності, несправності, пропуску споживачем строків проведення метрологічної повірки або на період відсутності приладу обліку пов`язаної з проведенням державної метрологічної повірки розрахунковим методом згідно з «Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та даними, вказаними у додатку №2 цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норми, правила і таке інше) в сфері теплопостачання.»…» Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та [PERSON] вважається укладеним з 01.11.2021 року. Відповідно до п 5. Типового індивідуального договору «Про надання послуги з постачання теплової енергії», виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору). Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору). Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується, виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця. Згідно з пунктом 5 договору обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії, включає, зокрема, обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання та розподіляється між всіма споживачами пропорційно опалюваній площі квартири. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно наданого до Позовної заяви розрахунку заборгованості за теплопостачання по договору №235, вказано роз`яснення до проведених розрахунків по періодам нарахування щодо об`єкту споживання, згідно котрого проводяться нарахування з зазначеним нарахуванням та методом нарахування, а саме: - [ADDRESS] (продмагазин) площа приміщення 103,4 м2; нарахування відбувається по місцям загального користування (далі МЗК) та мінімальна частка використаної теплової енергії від будинку. Згідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від\~ п.2 ст. 10 «Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (надалі МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі квартири/нежитлового приміщення\~за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (від 22 листопада 2018 року № 315 у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) (надалі «Методика…»), затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства»;\~«МЗК загальнодоступні місця у будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо)». Відповідно до п.12 р. IV « Методики…»\~«Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ їх житлових/нежитлових приміщень»\~та п. 8 р.IV «У разі відсутності даних щодо загальних площ для розрахунків можуть бути застосовані площі, визначені на базі проектних площ відповідної серії будівлі/будинку. У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 поверхової будівлі/будинку 25 %» - власне за таким розрахунком проводяться нарахування по об`єкту споживача з 01.02.2022 року. До 01.02.2022 року нарахування проводились по об`єкту споживача відповідно до п. 2 р. ІІІ «Методики…» (в редакції від 22.11.2018 року) «У разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: двоповерхова - 18 %» та п. 2 р.V «Методики…» (в редакції від 22.11.2018 року) «Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювані приміщення від: індивідуального теплового пункту при регулюванні за погодними умовами - 5 %». Продмагазин Відповідача має індивідуальний лічильник, однак через передачу показів лічильника із показником менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії розрахунок проводився на мінімальну частку використання теплової енергії котра передбачена відповідно до п. 1 р.VІ «Методики…» Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для різних категорій споживачів для ТОВ «Рівнетеплоенерго» до липня 2021 року встановлювала Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України «Про національну комісію», а з липня 2021 року, дані повноваження передані до органів місцевого самоврядування. Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетеплоенерго» №98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів «інші споживачі» за послугу з постачання теплової енергії був встановлений тариф 4\~704,48грн./Гкал (з ПДВ). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №127 від 21.12.2021 р., були внесені зміни до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетеплоенерго» №98 від 12.10.2021 р. та встановлені тарифи для категорії споживачів «інші споживачі» за послугу з постачання теплової енергії 8\~526,96грн./Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №151 від 28.10.2022 р., протягом дії воєнного стану та шести місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено чи скасовано було накладено мораторій на підвищення тарифів за застосовано тарифи встановлені Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетеплоенерго» №98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів «інші споживачі» за послугу з постачання теплової енергії 8 526,96 грн./Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №125 від 19.12.2023 р., строком дії з 01.10.2023 р. по 30.09.2024 р. установлено тариф для категорії споживачів «інші споживачі» за послугу з постачання теплової енергії 5347,07 грн./Гкал (з ПДВ). Також розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється «Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р. Згідно ч. ч. 1,2 ст.11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника. Відповідно до статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» п. 2 послуга з\~постачання теплової\~енергії виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Пунктом 2 ч. 5 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~ \~ \~ \~Згідно ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 34. Договору передбачено, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 1 р. IV «Методики…» «Для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 oC від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії». Відповідно до довідок про кількість використаної теплової енергії, які надаються Відповідачем, кількість використаної теплової енергії з періоду 01.11.2021 року становить 0. Отже, тобто розрахунок мінімальної частки за проводився згідно п. 1 р. IV «Методики…» за наступною формулою: (показник будинку-показник МЗК)/опал.площу*50%*площу приміщення продмагазину [PERSON] -показник лічильника продмагазину [PERSON] . Відповідно до п. 3 р. VІ «Методики…» «Приміщенню з комбінованою системою опалення, яке оснащене вузлом розподільного обліку теплової енергії або вузлом розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з урахуванням особливостей влаштування такої системи опалення». Тобто, у випадку використання у приміщеннях Відповідача систем комбінованого опалення (альтернативних джерел опалення) Відповідачу необхідно надати до ТОВ «Рівнетеплоенерго» відповідний проект для уникнення в майбутніх періодах донарахувань послуг з постачання теплової енергії. Станом на 20.05.2025 року Позивачу, ТОВ «Рівнетеплоенерго», проекту на системи комбінованого опалення (альтернативних джерел опалення) не надано Відповідачем. В 2016 році у приміщенні Відповідача проведено реконструкцію системи опалення з встановленням окремого вузла обліку теплової енергії із влаштуванням вузла обліку теплової енергії в приміщенні по [ADDRESS] на підставі технічних умов №73 від 28.07.2016 року та робочого проекту. Відповідно до технічних умов п.7 «Місце врізки тепловий вузол системи опалення будинку…». Пункт 2.2. Розділ 2.Реконструкція системи опалення Пояснювальної записки Робочого проекту «… Для влаштування системи опалення приміщення з окремим підключенням (незалежно від внутрішньобудинкової системи опалення) до магістральних трубопроводів центрального опалення необхідно зробити врізки в подавальний та зворотній трубопроводи внутрішньобудинкової централізованої системи опалення в підвалі житлового будинку….». Пункт 3 р. I Методики розподілу №315 «Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.». Відповідно до отриманого загального обсягу спожитої теплової енергії по житловому будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення Відповідача, згідно до п. 3 р. IІІ Методики розподілу №315 «… розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики. Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр). Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики…». На виконання умов Договору ТОВ «Рівнетеплоенерго» надало послуги з постачання теплової енергії у приміщення продмагазину за адресою: [ADDRESS] власником (споживачем) якого є [PERSON] на підставі Типового індивідуального договору «Про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Договір), за період з листопада 2021 року по грудень 2024 року, загальною вартістю послуг постачання теплової енергії у розмірі 108\~346,66 грн. \~ \~ \~ \~Проте, договірні зобов`язання Відповідач в повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 16.01.2025 року за ним обліковується борг за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 108\~346,66 грн. (Сто вісім тисяч триста сорок шість грн. 66 коп.) \~ \~ \~ \~Позивач, ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернувся з позовом щодо стягнення заборгованості утвореною за нежитловим приміщенням «продмагазином» за адресою [ADDRESS] власником (споживачем) якого є [PERSON] , та використовує дане приміщення для здійснення господарської діяльності. Відповідно до роз`яснення від 28.06.2013 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Щодо надання роз`яснень (стосовно тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води для різних категорій організацій, установ та населення)» визначено що «… До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру…», а відповідно тариф визначений для категорії «населення» не застосовується. Посилання представника Відповідача на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена у Постанові від 22.02.2023 року по справі № 753/2748/20 є безпідставним та таким що не ґрунтується на обставинах справи. Позивач ТОВ «Рівнетеплоенерго» при проведенні нарахувань за послуги з постачання теплової енергії для Відповідача [PERSON] враховує покази приладу обліку теплової енергії Відповідача, про що відображено в розрахунку заборгованості за теплопостачання долученого до позовної заяви. Щодо позовної вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат і 3 % річних від простроченої суми, то суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями пункту 45 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Згідно з розрахунком позивача, який перевірений судом, за період з 01 листопада 2021 року по 01 січня 2025 року пеня становить 3 385 грн. 50 коп., інфляційні втрати на суму боргу в розмірі 10 837 грн. 35 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2 774 грн. 96 коп., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved