Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся, мати відповідача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 2,1367 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124180500:01:005:0265, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 088542; -земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5124180500:02:001:0233, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯК № 598403. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року, цивільна справа № 510/522/18, задоволені позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею як за спадкоємицею за законом першої черги право власності на вищевказане спадкове нерухоме майно. Однак, в подальшому позивачем було з`ясовано, що до спадкового майна, яке відкрилось після смерті [PERSON] , належить також земельна ділянка площею 0,20 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділена [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення п`ятнадцятої сесії ХХІ-го скликання Долинської сільської ради від 23 вересня 1993 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства за межами населеного пункту с. Долинське Ренійського району», що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю від 06 травня 1995 року. Зазначена вище земельна ділянка входить до складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] , але не була предметом розгляду цивільної справи № 510/522/18 за позовом [PERSON] до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності. При зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З зазначених обставин позивач звернулась із позовом до суду. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась, причини неявки суду невідомі. Від представника позивача адвоката Аждер В.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась, причини неявки суду невідомі, направила до суду заяву про визнання позову, відповідно якої також просила розглянути справу за її відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла бабуся позивача, мати відповідача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 2,1367 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124180500:01:005:0265, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 088542; -земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5124180500:02:001:0233, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯК № 598403. \~ \~ \~ \~ За життя [PERSON] склала заповідальне розпорядження заповіт, посвідчений 22 вересня 2014 року секретарем виконавчого комітету Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, яким заповідала усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося позивачу [PERSON] , а тому спадкування здійснюється за заповітом. У строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року, цивільна справа № 510/522/18, задоволені позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею як за спадкоємицею за законом першої черги право власності на вищевказане спадкове нерухоме майно. Однак, в подальшому позивачем було з`ясовано, що до спадкового майна, яке відкрилось після смерті [PERSON] , належить також земельна ділянка площею 0,20 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області), виділена [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення п`ятнадцятої сесії ХХІ-го скликання Долинської сільської ради від 23 вересня 1993 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства за межами населеного пункту с. Долинське Ренійського району», що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю від 06 травня 1995 року. Зазначена вище земельна ділянка входить до складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] , але не була предметом розгляду цивільної справи № 510/522/18 за позовом [PERSON] до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності. В подальшому при зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що видано відповідну постанову. На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої [PERSON] , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Крім того, судом було досліджено спадкову справу, в матеріалах якої наявна заява позивача про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, що визначено ч. 1 ст. 1223 ЦК України. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереження її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже,\~всі вказані\~обставини знайшли\~своє підтвердження\~у судовому\~засіданні та\~не викликають\~у суду\~жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved