Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в особі представника Дудченко К.В., яка діє на підставі довіреності від 08.01.2025 року та довіреності у порядку передоручення від 15.04.2025 року, звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути із [PERSON] на його (позивача) користь заборгованість за Договором про банківське обслуговування фізичних осіб №106043011 від 29.04.2013 року в загальній сумі 31\~528,24 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~в позові\~зазначено,\~що 29.04.2013р.\~між ПАТ\~«Банк Русский\~Стандарт» (надалі АТ «Банк Форвард») та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір про банківське обслуговування фізичних осіб №106043011, на підставі якого відповідачці було відкрито рахунок та надано кредит, а відповідачка зобов`язалася його повернути та сплатити проценти за користування кредитом, що передбачені договором. Внаслідок порушення відповідачкою умов повернення кредитних коштів в неї утворилась заборгованість в розмірі 31\~528,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 18\~485,15 грн., заборгованість за відсотками 6\~705,82 грн., заборгованість за комісією 6\~337,27 грн. 25.07.2024р. між АТ «Банк Форвард» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір №GL1426202/1 про відступлення права вимоги, на підставі якого право вимоги до відповідачки перейшло до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Оскільки відповідачка не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідачки заборгованість в загальній сумі 31\~528,24 грн., з яких: 18\~485,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6\~705,82 грн. заборгованість за відсотками, 6\~337,27 грн. заборгованість за комісією. Також просить стягнути із відповідачки судовий збір по справі. Від відповідачки заперечень проти позову не надходило. 02.06.2025р. судом відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем, в особі представника Дудченко К.В., яка діє на підставі довіреності від 08.01.2025р., в позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідачка [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, яка не була вручена відповідачці з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29.03.2013р. між ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та [PERSON] (позичальник) був укладений Договір про банківське обслуговування фізичних осіб №106043011, відповідно до умов якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредит, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено наступні докази: заяву (оферту) №106043011 від 29 квітня 2013 року, заяву №106043011/ДБО (інформаційний блок) від 29 квітня 2013 року, довідку про умови кредитування ПАТ «Банк Руский Стандарт» та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках продукту «Фокстрот MasterCard Unembossed» від 29 квітня 2013 року, заяву на відкриття поточного рахунку від 29 квітня 2013 року, анкету до заяви від 29 квітня 2013 року, дозвіл на розкриття інформації, що містить банківську таємницю від 29 квітня 2013 року, згоду клієнта-суб`єкта на обробку персональних даних від 29 квітня 2013 року, розписку про отримання картки/конверта із ПІН-кодом від 29 квітня 2013 року. Зазначені документи підписані 29 квітня 2013 року відповідачкою [PERSON] /а.с. 7-19/. Отже, [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та погодилася з умовами кредитного договору. Як вбачається з довідки про умови кредитування ПАТ «Банк Руский Стандарт» та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках продукту «Фокстрот MasterCard Unembossed»\~до кредитного договору №106043011 від 29.04.2013р. (додаток №1) сторони погодили, що: сума кредиту (розмір кредитного ліміту) складає: від 0 до 6000 грн.; строк кредиту: від 0 до 24 місяців; комісія за зняття готівки за рахунок кредиту 4,9% (мін. 15грн.): участь у програмі страхування 1%; процентна ставка за кредитом 55% річних; абонентська плата за надання виписок по рахунках клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SМS-сервіс» (щомісячно) 12 грн.; орієнтовна сукупна вартість кредиту за перший рік обслуговування (в процентному виразі) 80,49%; орієнтовна сукупна вартість кредиту за перший рік обслуговування картки (в грошовому виразі) 8 660 грн.; орієнтовна сукупна вартість кредиту починаючи з другого року обслуговування (в процентному виразі) 86,17%; орієнтовна сукупна вартість кредиту починаючи з другого року обслуговування картки (в грошовому виразі) 8\~865 грн. /а.с. 11/. Окрім того, умовами договору передбачена сплата комісії за пропущення сплати одного платежу у розмірі 50грн., двох платежів у розмірі 100 грн., трьох платежів у розмірі 250 грн., чотирьох платежів 500 грн. Згідно розписки про отримання картки/конверта з ПІН-кодом відповідачка отримала платіжну картку Фокстрот MasterCard Unembossed № [NUMBER] з терміном дії до 28.02.2015р. та підтвердила, що ознайомлена з «Умовами надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Руский Стандарт» та Тарифами /а.с. 19/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №106043011 від 29.04.2013р. (позичальник [PERSON] ) та виписки по особовим рахункам угоди №106043011 від 29.04.2013р. відповідачка користувалася кредитними коштами та станом на 25 липня 2024 року мала заборгованість в загальній сумі 31\~528,24 грн., з яких: 18\~485,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6\~705,82 грн. заборгованість за відсотками, 6\~337,27 грн. заборгованість за комісією. 25 липня 2024р. між АТ «Банк Форвард» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Банк Форвард» відступило, а ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором №106043011 від 29.04.2013р. на загальну суму 31\~528,24 грн., з яких: 18\~485,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6\~705,82 грн. заборгованість за відсотками, 6\~337,27 грн. заборгованість за комісією /а.с. 107-114/. 08 квітня 2025 року ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило відповідачці письмову досудову вимогу, у якій повідомило про наявність договору відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитом. Оскільки до теперішнього часу відповідачкою не виконане грошове зобов`язання за Договором про банківське обслуговування фізичних осіб №106043011 від 29.04.2013р., то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що 29.04.2013р. між ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та [PERSON] (позичальник) був укладений Договір про банківське обслуговування фізичних осіб №106043011 і на підставі такого договору відповідачка користувалася кредитними коштами та зобов`язувалася їх повернути та сплатити процентів за користування кредитом, але в порушення умов договору не зробила цього, в зв`язку з чим за нею обліковується заборгованість на загальну суму 31\~528,24 грн., з яких: 18\~485,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6\~705,82 грн. заборгованість за відсотками, 6\~337,27 грн. заборгованість за комісією. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №106043011 від 29.04.2013р. відповідачка фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернула і після відступлення права грошової вимоги не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості є обґрунтованими. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422 грн. 40коп. /а.с. 6/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору в повному обсязі. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved