Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Раївської сільської ради Раївської сільської об`єднаної територіальної громади, про часткове скасування наказу про передачу земельної ділянки у комунальну власність, скасування державної реєстрації та визнання права власності на земельну ділянку. Позивач в своїх позовних вимогах посилається на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка на території Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за кадастровим номером 1224884900:01:003:0323, загальна площа вищевказаної земельної ділянки - 1,1100 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Це підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.12.2004 року, зареєстрованим за №010413101149 серія ДП002341. Державний акт на право власності на земельну ділянку видано на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №488-р-04 від 23.06.2004 р. Позивач звернулась до державного реєстратора, для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаної земельної ділянки, але їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка за кадастровим номером 1224884900:01:003:0323, площею 1.1100 га, перебуває у комунальній власності Раївської сільської ради Раївської сільської об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-22/15-19 СГ від 04.01.2019 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 04.01.2019, який є підставою для державної реєстрації права на вказані у додатку земельні ділянки комунальної власності Раївської сільської ради, земельна ділянка кадастровий номер №1224884900:01:003:0323 площа 1.1100 га передана у комунальну власність Раївської сільської об`єднаної територіальної громади (Раївської сільської ради). Позивач вважає, що у Раївської сільської ради були відсутні правові підстави для набуття права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1224884900:01:003:0323, оскільки спірна земельна ділянка належить їй на праві приватної власності. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-22/15-19 СГ від 04.01.2019 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 04.01.2019 року в частині передачі у комунальну власність Раївської сільської ради Раївської сільської об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області земельної ділянки площею 1.1100 га. кадастровий номер 1224884900:01:003:0323; скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, кадастровий номер 1224884900:01:003:0323. площею 1,1100 га, розташовану на території Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, номер запису про право власності №30509461 від 27.02.2019 року; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1224884900:01:003:0323, площею 1,1100 га. розташовану на території Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, а також стягнути з Раївської сільської ради Раївської сільської об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Холоділін А.М., у судове засідання не з`явився. До початку проведення судового розгляду надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог позивача до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а також зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залучено у справі №191/5827/24 як неналежний відповідач, оскільки воно жодним чином не порушувало прав позивача у справі, відповідно до вимог самої позовної заяви. Представник відповідача Раївської сільської ради Мартиненко Ю.І., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст.55\~Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.12.2004 року, зареєстрованого за №010413101149 серія ДП002341, [PERSON] на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №488-р-04 від 23.06.2004 р., належить земельна ділянка з кадастровим номером 1224884900:01:003:0323, площею 1,110 га, яка розташована на території Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.09.2018 року №4-3772/15-18-СГ передано до Раївської сільської ради у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7023,4213га., в тому числі Державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 1224884900:01:003:0323 за Раївською сільською радою для ведення особистого селянського господарства, площею 1,110 га. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.01.2019 року №4-22/15-19/СГ внесені зміни до наказу від 27.09.2018 року №4- 3772/15-18-СГ де цифри «7023,4213» змінено на «7000,8098». Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №233839047, сформованого 24.11.2020 року, власником земельної ділянки кадастровий номер: 1224884900:01:003:0323, площею 1,11 га є Раївська сільська рада. Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2, ч. З ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно приписів ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 5 ст. 83 Земельного кодексу України, територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: передачі їм земель державної власності; відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншим цивільно-правовими угодами; виникнення інших підстав, передбачених законом. Частиною 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захистуцивільних правта інтересів,зокрема,може бути визнаннянезаконними рішення,дій чибездіяльності органудержавної влади,органу владиАвтономної РеспублікиКрим абооргану місцевогосамоврядування,їхніх посадовихі службовихосіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ч. 1 ст.\~21\~ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з п. «г» ч. 3 ст.\~152\~ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст.\~155\~ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 27 червня 2023 року у справі №130/2194/19 зазначив, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11 (провадження № 14-525цс18), від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17 (провадження № 12-89гс18), постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 297/1903/16-ц (провадження № 61-26296св18). Тому суд\~доходить висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача\~про часткове скасування наказу про передачу земельної ділянки у комунальну власність, та оскільки інші вимоги позивача є похідними, то позовні вимоги суд задовольняє повністю. На підставі ст. ст. 30, 42 Земельного кодексу України від 18. 12. 1990 року, ст. ст. 116, 125, 125, 152 Земельного кодексу України від 25. 10. 2001 року,

Outcome: approved