Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

19 червня 2025 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін розглянуто справу №182/2369/25 (№ провадження 2/0182/2187/2025), та ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, розірвано шлюб, зареєстрований 27.09.2019 року виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №17. 25 червня 2025 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Зважаючи на те, що справа про розірвання шлюбу розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суд дійшов висновку, що у даному випадку питання щодо ухвалення додаткового рішення має вирішуватися у тому ж порядку. У відповідності до ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За приписами п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1 ст.\~137\~ЦПК\~України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вище зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17.10.2018 року по справі за № 301/1894/17. Аналогічні правові висновки були зроблені у постанові Верховного Суду № 826/1216/16 від 27 червня 2018 року. Так, в матеріалах справи наявний ордер на надання позивачу правничої допомоги адвокатом Герасимчук Олегом Олександровичем (а.с.7). Згідно пункту 3.1 Договору про надання правової допомоги від 14.04.2025 року, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 5 000 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1100 грн. судового збору. Авансовий платіж становить 3600 грн., решту 2 500 грн. Клієнт сплачує при винесенні судом рішення (а.с.8 зворот). Платіжною інструкцією АТ «КБ«Приват Банк» №1.118130279.1 від 14.04.2025 року підтверджено отримання адвокатом від [PERSON] грошових коштів в сумі 6 100 грн. (а.с.13). Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Крім того, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція також викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. З урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону. З цих підстав дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved