Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У грудні 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району в м. Києва» (далі по тексту - позивач) до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі по тексту - відповідачі) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно позовних вимог представник позивача просив суд: стягнути з [PERSON] 14 476, 78 грн. та судовий збір у розмірі 1 168,80 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 23 020, 37 грн. та судовий збір у розмірі 1 859, 20 грн. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] - власник квартири, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - наймачі, користувачі житлового приміщення - квартири [ADDRESS] з 27 липня 2017 року по 12 грудня 2019 року та відповідно були споживачами житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та є споживачами житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які обліковуються за єдиним особовим рахунком споживача № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва, забезпечує обслуговування та надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, закріплених за ним житлових будинків, у тому числі, багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому, щорічно через систему відкритих електронних торгів відповідно до ЗУ «Про публічні закупівлі» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладає договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з їх переможцем згідно з ДК 021:2015 98341140-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, щодо «комплексного прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)» у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Центральна» Шевченківського району м. Києва. Тобто, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку [ADDRESS] , зокрема, надавались: у 2017 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», договір № 5 від 10 січня 2018 року; у 2018 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», договір № 76 від 27 лютого 2018 року; у 2019 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», договір № 914 від 20 грудня 2018 року; у 2023 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПУЛЬС-ГАЗ», договір № 35 від 31 січня 2023 року; у 2024 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПУЛЬС-ГАЗ», договір №2 від 02 січня 2024 року, договір №217 від 26 березня 2024 року та договір № 362 від 1 липня 2024 року. А, відтак, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам будинку [ADDRESS] в тому числі кв. 41 , надавались безперебійно та на підставі критеріїв якості, встановлених чинним законодавством, фактичне споживання зазначеної житлово-комунальної послуги підтверджено відсутністю претензій з боку споживачів, оформлених у відповідності до законодавчо визначених вимог та наданих позивачу чи /або виконавцю послуг. Однак, відповідачі не виконували свої обов`язки по своєчасному внесенню плати за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на день подання позову загалом складає 37 497, 15 грн. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 року справу передано для розгляду судді Макаренко І.О. На підставі розпорядження № 01-08-421 від 28.02.2025 року щодо повторного автоматичного розподілу справи за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 року матеріали позову передані на розгляд судді Романишеній І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачам направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду від 25.03.2025 року судом здійснено перехід до розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін. 21.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шаламової О.В. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі з доказами погашення заборгованості [PERSON] перед позивачем. 23.04.2025р. через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині вимог до відповідача 1 - [PERSON] , яким 19.04.2025 року здійснено оплату заборгованості в розмірі 14 600, 00 грн., яка приймається судом до розгляду та підлягає врахуванню при прийнятті рішення. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві від 22.04.2025 року просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які встановлені судом. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , при цьому являється власником особового рахунку споживача житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № [NUMBER] (попередній номер [NUMBER]). Листом № 1884/3 від 30 жовтня 2024 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією повідомлено, що станом на день надання відповіді за запитуваною адресою зареєстровані, зокрема: [PERSON] , [INFO] , з 27.07.2017 по 12.12.2019; [PERSON] , [INFO] , з 27.07.2017 по 12.12.2019; [PERSON] , [INFO] , з 27.07.2017 по 12.12.2019. Таким чином, [PERSON] як власник квартири, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - наймачі, користувачі житлового приміщення - квартири [ADDRESS] в період з 27 липня 2017 року по 12 грудня 2019 року, а відтак є споживачами послуг за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.02.2011 року № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» (далі - розпорядження 80), КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків. Відповідно до п. 2.1. Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» підприємство створено з метою забезпечення ефективного утримання, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою. Щорічно через систему відкритих електронних торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладає договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з їх переможцем згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 Код за ДК 021:2015 98341140-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, щодо «комплексного прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)» у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Центральна» Шевченківського району м. Києва. Тобто, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку [ADDRESS] , зокрема, надавались: у 2017 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», договір № 5 від 10 січня 2018 року; у 2018 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», договір № 76 від 27 лютого 2018 року; у 2019 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», договір № 914 від 20 грудня 2018 року; у 2023 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПУЛЬС-ГАЗ», договір № 35 від 31 січня 2023 року; у 2024 році - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПУЛЬС-ГАЗ», договір №2 від 02 січня 2024 року, договір №217 від 26 березня 2024 року та договір № 362 від 1 липня 2024 року. В обгрунтування позовних вимог до матеріалів справи представником позивача долучено два розрахунки щодо: [PERSON] , згідно з яким сума заборгованості становить 13396, 90 грн. - основний борг, 793, 24 грн. - інфляційні втрати та 286,64 грн. - 3 відсотки річних; щодо [PERSON] - 21829, 27 грн. - основний борг, 721,77 - інфляційні втрати та 469,32 грн. - 3 відсотки річних. Судом встановлено, що [PERSON] повністю погасив заборгованість перед позивачем на підтвердження чого надав копію квитанції про сплату на суму 14600 грн., у зв`язку з чим, представником позивача подано відповідну заяву про зменшення позовних вимог щодо відповідача [PERSON] . Будь-якого обгрунтування пред`явлених позовних вимог до відповідача [PERSON] представником позивача не надано. При цьому, судом встановлено, що в період, за який представник позивача просить стягнути солідарно заборгованість з відповідача - [PERSON] остання була неповнолітньою особою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Умовами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, вимогами п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 закону 1875 обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі 36-2951 цс 15, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3 840/15-ц (провадження №14-280цс18). Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається із розрахунку, який наданий представником позивача, заборгованість відповідача [PERSON] за житлово-комунальні послуги, надані за адресою: [ADDRESS] за період з 01.06.2017р. по 31.12.2019р. становить: основний борг - 21829, 27 грн., 3% річних у сумі 469,32 грн., інфляційне збільшення у сумі 721,77 грн., що разом становить 23020,37 грн. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість, яка виникла за період з 01.06.2017р. по 31.12.2019р. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та / або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Частинами 1, 2 статті 32 ЦК передбачено, що фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має неповну цивільну дієздатність. Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. За приписами п. 99.2 ст. 99 Податкового кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу. Стаття 33 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Суд приходить до висновку, що відносини щодо зобов`язання неповнолітніх осіб щодо сплати комунальних послуг визначаються нормами цивільного та житлово-комунального законодавства. Неповнолітні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача мають право користуватися нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами, проте не несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки не мають повною цивільної дієздатності. Згідно з ч. 2 ст. 619 ЦК України до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача зазначив [PERSON] . [INFO] як відповідача у справі, при цьому, спрямовує свої вимоги саме у відношенні до неї як користувача послуг за період з 01.06.2017р. по 31.12.2019р. Суд зауважує, що на час утворення вказаної заборгованості відповідач [PERSON] була неповнолітньою особою, а отже мала неповну цивільну дієздатність, тому не здатна була здійснювати свої права самостійно у повному обсязі та виконувати свої грошові зобов`язання. Тому, відповідно, [PERSON] , не може в даному випадку нести солідарну відповідальність по зобов`язанню щодо сплати комунальних платежів за спірний період. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на сторони покладено обов`язок доведення обставин на які вони посилаються. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати всі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов в частині вимог до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористалась, хоча була повідомлена про розгляд справи, та можливість подати свої заперечення стосовно позову, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. Оскільки судом було встановлено, що позивач здійснює та здійснював господарське відання, забезпечує обслуговування та надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій зокрема будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачу [PERSON] , яка була користувачем даних послуг у період з 27.07.2017 по 12.12.2019, зокрема в кв. 41 , при цьому, остання зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконала, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 9 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 168, 80 грн. з відповідача [PERSON] та 1 859, 20 грн. з відповідача [PERSON] .

Outcome: partial