Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири незаконною та зобов`язання вчинити дії. У своєму позові позивач, просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви): - Зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ 20268696) вчинити певні дії направлені на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] за відсутності ордера про надання житлової площі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилаються на те, що, з 09.12.1986 року по теперішній час зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ордер на жиле приміщення видавався бабусі позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку із смертю [PERSON] , квартиронаймача було надано дозвіл на переоформлення рахунків на онука, саме [PERSON] . Зазначена квартира до цього часу є не приватизованою. Згодом позивач одружився з [PERSON] . Починаючи з 26.07.2023 року дружина позивача була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Позивач не реалізовував своє передбачене законом право на приватизацію житла. Звернувшись з відповідною заявою до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. Зазначає, що отримав відмову у приватизації житла у зв`язку з тим, що до заяви про приватизацію житла не було додано ордер на жиле приміщення та неповна інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] у період з січня 1993 року по лютий 2023 року. Позивач звернувся до Державного архіву Дніпропетровської області щодо надання копії ордеру, на що отримав відмову. Позивач, зазначає, що вселився та постійно проживає у спірній квартирі, користується нею, як власник, проводить ремонти, сплачує усі витрати по комунальним платежам, але не може оформити своє право на приватизацію. В судове засідання представник позивача [PERSON] , не з`явилися, надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання представник відповідача Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Калмиков М.Ю., не з`явився, просить судовий розгляд проводити за відсутності представника відповідача та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року відкрито провадження по справі. 22 травня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Дослідивши наступне суд враховує наступне. З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] ,\~з 09.12.1986\~року по\~теперішній час\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується витягом\~з реєстру\~територіальної громадивід 23.03.2023 року № 002455820. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №1440. Відповідно до Архівного витягу від 11.07.2024 року №П-231/21/2-08 виданий Кам`янською міською радою Дніпропетровської області архівним управлінням, про дозвіл начальника житлово-експлутаційних дільниць переоформити особові рахунки на: [PERSON] одинокого, 2-кімнатну квартиру 33,3 кв.м. по [ADDRESS] , у зв`язку із смертю квартиронаймача. На квартиру за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на квартиронаймача [PERSON] . Відповідно до\~витягу з\~реєстру територіальної\~громади №\~2023/005688071\~від 26.07.2023,\~ [PERSON] з\~26.07.1923\~зареєстрована за\~адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 27.09.2024 №23/14182, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в період з 13.07.1990 по 06.03.2001 року та була зареєстрована [ADDRESS] в період з 06.03.2001 року по 26.07.2023 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20.08.2024 року знаходяться у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), що підтверджується свідоцтвом про одруження, запис № 491, серії [NUMBER] . Відповідно до довідки про склад сім`ї №001303923, виданої ТОВ "Абонент ХХІ", за адресою : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - квартиронаймач; [PERSON] співмешканка. Листом Кам`янської міської ради від 12.07.2024 №П-3524 повідомлено, що відповідно до законодавства, що діяло до 1991 року, архівні фонди "Виконавчий комітет Баглійської районної у м.Дніпродзержинську ради" за період з 1950-1975 роки; "Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради" за період 1945-1972 роки; "Виконавчий комітет Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради" за період 1950 - 1973 роки були передані на постійне зберігання до Державного архіву Дніпропетровської області. Листом від 10.09.2024 №05-11/1303 "Про надання інформації" Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради повідомлено, що у наданих документах відсутня копія ордеру на приміщення або будь-яка інша підстава для вселення вашої родини у вказану квартиру та неповна інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] у період 1993 року по лютий 2023 року. З технічного паспорту на квартиру за адресо: [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 47,8 кв.м, житлова - 33,3 кв.м., допоміжна - 14,5 кв.м. Державним архівом Дніпропетровської області надано інформаційну довідку від 12.12.2024 №Т-3357/0/217-24, з якої вбачається, що надана копія ордеру на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , неможливо, так як на зберігання до держархіву області ордери на житлові приміщення не надходять. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Частинами 1,3\~ст.47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За приписами\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до\~ст.345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частинами 3,4\~ст.9 ЖК України\~визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396\~(надалі положення №396). Частиною першою\~статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до частини першої\~статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно з\~ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~визначено, що безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло (ч.1\~ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з ч.ч. 2,3,5\~ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до\~статті 5 цього Закону\~оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Положення № 396 визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно до пункту 4 Положення № 396 передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п.17 Положення №396). Пунктом 18 Положення №396 визначено, що громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Абзацом першим пункту 23 Положення № 396 встановлено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Отже, передача квартир у власність громадян у процесі їх приватизації здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації і оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч.10\~ст.9 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". За приписами ч.2\~ст.2 Закону України "Про приватизацію"\~не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Судом встановлено, що позивач тривалий час проживає у спірній квартирі, несе витрати на її утримання, законність його проживання ніким не оспорена. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у позивача іншого житла, що свідчить про те, що він має достатні та триваючі зв`язки із зазначеним місцем проживання. При цьому, ненадання заявником ордеру на квартиру не може бути єдиною підставою для відмови у приватизації житла (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.02.2024 у справі №344/12427/21). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність у позивача права на приватизацію квартири, в якій [PERSON] , зареєстрований та проживає. Суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради вчинити дії, направлені\~на приватизацію квартири за [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved