Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

11.08.2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] . Відповідач самоусунувся від виховання сина, уникає контактів з дитиною, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, виховання, підготовку до самостійного життя. За останні 7 місяців відповідач бачив дитину за власним бажанням 2 рази, телефонні контакти майже не підтримує. Батько не бре участі в матеріальному житті дитини, не забезпечує його нормальний розвиток. Син проживає разом із позивачем та її новим чоловіком [PERSON] , який матеріально забезпечує позивача та дитину. Крім того, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, що на думку позивача, унеможливлює наявність у [PERSON] батьківских прав, оскільки батько не сприяє адекватного моральному та психологічному розвитку дитини. На підставі викладено, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2024 року залучено до участі у справі Службу у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.08.2024 року замінено третю особу - Службу у справах дітей Івано-Франківській обласної державної адміністрації на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, та витребувано висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 року замінено третю особу - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, витребувано висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] Ухвалою суду від 12.05.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача та позивачка в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника, органом опіки та піклування наданий висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Представник третьої особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача щодо ухвалення заочного розгляду справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно актового запису про народження № 30, складеного 05.11.2018 року Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно довідки приватного дитячого садочка «Tutor carol» від 27.07.2023 року [PERSON] , [INFO] , відвідує приватний дитячий садочок «Tutor carol» за адресою [ADDRESS] . Батько дитини контакту з садочком не підтримує, успіхами та досягненнями не цікавиться, з вихователями не спілкується. Дитину приводить та забирає мати. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч.5, 6 ст.19 СК України) від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19. Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №428 від 11.04.2025 року встановлено наступне. Сторони по справі не перебували у шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акта оцінки потреб сім`ї [PERSON] (матері), складеного КЗ «МЦСС» Івано-Франківської сільської ради, складні життєві обставини наявні. Сім`я з числа внутрішньо переміщених осіб, проживає в двокімнатній орендованій квартирі, умови проживання задовільні. Мати належним чином виконує батьківськи обов`язки, забезпечує базові потреби дітей та сприяє їх всебічному розвитку. У телефонній розмові з працівниками Служби у справах дітей 24.02.2025 року [PERSON] повідомив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , він бачився з хлопчиком два тижні назад, матеріально допомагає, однак документальних підтверджень про це не має. Також зазначив, що проживає у м. Дніпрі, офіційно працевлаштований. На засіданні комісії 12.03.2025 року під час обговорення питання була присутня матір дитини [PERSON] та її представник - адвокат Довганюк І.В., матір дитини підтвердила, що батько бачився з сином 10.02.2025 року. Також повідомила, що не зверталася до суду щодо стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки не потребує жодних коштів від нього. Зв`язок з батьком [PERSON] встановити не вдалось. З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послався на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з вихованням дитини, а саме: не цікавиться дитиною, не піклується про неї, не приймає участь у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, та що дитина повністю перебуває на утриманні позивача та її нового чоловіка. Однак, в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, позивач не заперечувала, що відповідач бачиться з сином, та вона свідомо не звертається до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки не потребує грошей відповідача. З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не найшли своє підтвердження в судовому засіданні, та будь-яких обставин, які б підтверджували винну поведінку батька відносно дитини та ухилення ним від своїх батьківських обов`язків позивачем не надано. Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена положеннями п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно свого сина в матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно його сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, не забезпечуватиме інтересів самої дитини. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення його батька по відношенню до нього батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. На підставі ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed