Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

28 травня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про\~розірвання\~шлюбу. Позов мотивує тим, що з 06 травня 1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. За період шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти дорослі та проживають окремо. Зазначає, що вони припинили спільне проживання, проживають окремо, причиною цьому є неправильна поведінка відповідача. Сім`я фактично розпалась. В сім`ї створилися неможливі умови для спільного проживання. Постійні суперечки, сварки та бійки зруйнували їх почуття. Подальше збереження сім`ї є недоцільним. Примирення між ними неможливе. З огляду на викладене, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , залишити їй прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу та проводити розгляд справи без її присутності. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві прохала проводити розгляд справи без її присутності. Відповідач, в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Висловився, що позов визнає повністю та просить розірвати шлюб. З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 06 травня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Гордіївській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №6; прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Подружжя має спільних дітей, які повнолітні та проживають окремо. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення та прохання позивача висловлене у позовній заяві, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. На підставі викладеного,

Outcome: approved