Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до Подільського районного суду міста Києва з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 07881-05/2022 від 31 травня 2022 року в розмірі 22060,00 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн., заборгованості по відсотках - 17060,00 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 31 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07881-05/2022, за умовами якого відповідач отримала у позику 5000,00 грн. строком на 20 днів. 14 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 14042023, відповідно до умов якого останнє отримало право вимоги до боржниці [PERSON] . В порушення умов договору про надання фінансового кредиту № 07881-05/2022 від 31 травня 2022 року відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 22060,00 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн., заборгованості по відсотках - 17060,00 грн. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Свеа Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Рух справи Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 рокусправу було надіслано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено Шролик І. С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 19 червня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині поданої позовної заяви представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 19 червня 2025 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Свеа Фінанс» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07881-05/2022, за умовами якого відповідач отримала у позику 5000,00 грн. строком на 20 днів. Відповідно до п. 1.1 Договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 20 днів, тобто до 19 червня 2022 року. Дата надання кредиту 31 травня 2025 року (пункт 1.2.). Згідно із п. 1.3 Договору, за користування кредитними коштами клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної карти, вказаної клієнтом (пункт 1.7). Пунктом 2.3 Договору передбачено, що якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2 цього Договору, з наступного дня проценти за користування кредитними коштами нараховуються за ставкою 3,2% на добу, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договром здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом (пункт 2.4). Невід`ємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства www.zecredit.com.ua (п. 1.8. Договору). 14 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 14042023, відповідно до умов якого останнє отримало право вимоги до боржниці [PERSON] . Згідно п. 2.1. Договору факторингу, у відповідності до умов цього договору, клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за кредитними договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 14042023 від 14 квітня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22060,00 грн. В порушення умов договору про надання фінансового кредиту № 07881-05/2022 від 31 травня 2022 року відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, згідно з розрахунком наданим позивачем в сумі 22060,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконала узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в сумі 22060,00 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «Свеа Фінанс» як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 563 від 08 квітня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн.

Outcome: approved