Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

КП ММР\~"Миколаївелектротранс"12 грудня 2024 року звернулось до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] , на користь КП ММР «Миколаївелектротранс» (ід.код згідно з ЄДРПОУ 26237202) в якості відшкодування матеріальних збитків у розмірі 6114,90 грн. за простій міського електротранспорту 08.11.24 у період з 17.58-19.14 год.. В обґрунтування позову зазначили, що 08.11.2024, приблизно о 17:58, водій [PERSON] ., припаркував свій автомобіль марки Mersedes Benz д.н.з. [NUMBER] , який перешкоджав руху трамваїв які рухались по маршрутам № 6,7,10 по вул. Даля та вул. Саксаганського. Таким чином підприємству було завдано матеріальну шкоду у вигляді простою зазначених трамваїв. Всі підтверджуючі документи та пояснення фахівців підприємства були надані Відповідачу в ході відвідування ним підприємства 19.11.2024р. На Відповідача співробітниками патрульної поліції було складено постанову ЕНА №3438810 за ч.3 ст.122 КУпАП від 08.11.2024р. та стягнуто штраф за адміністративне правопорушення. Таким чином автомобіль марки Mercedes Benz д.н.з. [NUMBER] водій [PERSON] своїми противоправними діями вчинив закриття руху трамваїв № \~ \~ \~ \~6,7,10 з 17:58 до 19:14, внаслідок чого КП ММР «Миколаївелектротранс» зазнав матеріальні збитки через простій електротранспорту. Згідно із розрахунками втрат від простою трамваїв по вказаному маршруту КП ММР «Миколаївелектротранс» зазнав збитків в розмірі 6 114,90 грн.. 16 грудня 2024 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва призначено справу в порядку спрощеного провадження. 20 січня 2025 року, відповідачем було надано відзив на позовну заяву, згідно якого позовну заяву було не визнано та просив відмовити у їх задоволенні. 26 березня 2025 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва, витребувано від Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (54020, м. Миколаїв, вулиця Євгена Єщенка, 17, ЄДРПОУ: 03328468) інформацію, яка підтверджує рух трамваїв по маршрутам №6, 7, 10 по вул.. Даля 08.11.2024 року та кількість трамваїв, які повинні були проїхати в період часу з 17.58 08.11.2024 року до 19.14 08.11.2024 року згідно графіку руху. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, що зазначені в позові. Відповідача визнав позов частково, з підстав викладених у відзиві на позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 08.11.2024, приблизно о 17:58, водій [PERSON] ., припаркував свій автомобіль марки Mersedes Benz д.н.з. [NUMBER] , який перешкоджав руху трамваїв які рухались по маршрутам № 6,7,10 по вул. Даля та вул. Саксаганського. Таким чином підприємству було завдано матеріальну шкоду у вигляді простою зазначених трамваїв. На Відповідача співробітниками патрульної поліції було складено постанову ЕНА №3438810 за ч.3 ст.122 КУпАП від 08.11.2024р., згідно якої вбачається, що водій керуючи ТЗ здійснив зупинку таким чином, що унеможливив рух трьох трамваїв. Вищевказана постанова не була оскаржена відповідачем та добровільно сплачений штраф. Таким чином автомобіль марки Mercedes Benz д.н.з. [NUMBER] водій [PERSON] своїми противоправними діями вчинив закриття руху трамваїв № 6,7,10 з 17:58 до 19:14, внаслідок чого КП ММР «Миколаївелектротранс» зазнав матеріальні збитки через простій електротранспорту. Згідно із розрахунками втрат від простою трамваїв по вказаному маршруту КП ММР «Миколаївелектротранс» зазнав збитків в розмірі 6 114,90 грн. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України та ч.1,п.п.2,7ч.2ст.16ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитківта інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Між тим положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, в ч.4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Пунктом 3 частини 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Статтею 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт» тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху. Стаття 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1,2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Факт затримки руху трамваїв в результаті вказаної стоянки автомобіля підтверджується даними постановою, розрахунком втрат, акту, який суд вважає належним доказом, при цьому обставини, які підтверджує вказаний акт, не спростовані відповідачем будь-якими доказами. Отже суд дійшов висновку, що в результаті стоянки автомобілю, відбулась затримка руху трамваїв, чим позивачу з вини відповідача спричинені матеріальні збитки. В обґрунтування розміру збитків (матеріальної шкоди) під час затримки руху трамваїв позивачем суду наданий розрахунок. Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що втрати перевізника від тимчасового закриття або перешкоджання рухові на визначених договором про організацію надання транспортних послуг маршрутах та від пошкоджень об`єктів міського електричного транспорту розраховуються, в тому числі, у випадку зменшення фактичного обсягу транспортної роботи через перешкоджання рухові за маршрутом (маршрутами) іншими транспортними засобами, власниками яких є юридичні або фізичні особи. Втрати від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин можуть визначатися шляхом розрахунку показників зміни обсягівтранспортної роботи перевізника (базовий метод) або за показниками часу вимушеного простою і виручки за годину роботи рухомого складу (альтернативний метод) (п.2.1. Методичних рекомендацій). При цьому відповідачем та його представником під час розгляду справи жодними доказами не спростовано правильність такого розрахунку, клопотання про призначення відповідної бухгалтерської або економічної експертизи ними не заявлялось, самостійний контррозрахунок не складався, клопотання про витребування доказів на підтвердження неправильності використаних складових величин розрахунку до суду не заявлялось. Отже у суду відсутні передбачені законом підстави для визнання наданого позивачем розрахунку недостовірним, неналежним або недостатнім для підтвердження позовних вимог і розміру спричинених збитків (матеріальної шкоди). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Враховуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність досліджених доказів, приходить до висновку, що наданими позивачем доказами достатньо підтверджені позовні вимоги, які підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь Комунального підприємства\~Миколаївської міської\~ради "Миколаївелектротранс"підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 6114,90грн. Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем в сумі 3028 грн..

Outcome: approved