Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на: 7/8 частки земельної ділянки площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0304; 7/8 частки земельної ділянки площею 0,3861 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0067; 7/8 частки земельної ділянки площею 0,4663 га, кадастровий номер 2625688000:02:001:0085; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0303; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,3657 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0066 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги обґрувала тим, що її дідусю (по батьковій лінії) [PERSON] на праві власності належали три земельні ділянки: площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0304; площею 0,3861 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0067; площею 0,4663 га, кадастровий номер 2625688000:02:001:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом, що розташовані на території Пужніківської сільської ради. [INFO] дідусь [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Після смерті дідуся спадщину за законом прийняла його дружина (її бабуся) [PERSON] та його син (її батько) [PERSON] , так як були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на час його смерті, та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] бабуся [PERSON] померла. Ще за життя бабуся склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і взагалі все те, що буде їй належати на день сметі і на що вона за законом буде мати право заповіла синові [PERSON] , а земельну ділянку розмірі 0,20 га заповіла дочці [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на майно, спадщину на яке вона прийняла після смерті дідуся, але за життя не оформила своїх спадкових прав. Також бабусі [PERSON] на праві власності належали дві земельні ділянки: площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0303; площею 0,3657 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0066. Після смерті бабусі спадщину за заповітом прийняв її син (її батько) [PERSON] , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дочка спадкодавиці (її тітка) [PERSON] подала до Тлумацької районої державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову долю, згідно ст. 1241 ЦК України. [INFO] батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі на майно, спадщину на яке він прийняв після смерті бабусі [PERSON] , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Після смерті батька спадщину за законом прийняла вона, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Її мати (дружина спадкодавця) подала до приватного нотаріуса заяву про відмову від спадщини за законом на її користь. Інших спадкоємців немає. Однак, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно (земельні ділянки), яке батько успадкував після смерті своєї матері (її бабусі) [PERSON] , але за життя не оформив своїх спадкових прав, з тих підстав, що не визначено частку у власності спадкодавця за заповітом, після смерті [PERSON] , посвідченим Копитко Г.Я., секретарем Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 27.11.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 78, на який видано дублікат секретарем Копитко Г.Я. Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 06.12.2016 року та зареєстрованй в реєстрі № 38. Зазначений заповіт складено з порушенням істотних умов норм законодавства України, так як він має суперечності та неточності, які значно ускладнюють з`ясування волі заповідача, нечіткого виявлення, має незрозуміле для усіх сторін значення слів і понять. А тому, необхідно в судовому порядку визнати за нею право власності на: 7/8 частки земельної ділянки площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0304; 7/8 частки земельної ділянки площею 0,3861 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0067; 7/8 частки земельної ділянки площею 0,4663 га, кадастровий номер 2625688000:02:001:0085; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0303; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,3657 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0066 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Зварич Ю.А. позов визнала, не заперечила проти його задоволення. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві у випадку її неявки в судове засідання, просила розгляд справи провести без її участі. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду надіслали заяви (а.с. 143, 144), в яких позов визнали в повному обсязі, не заперечили щодо його задоволення та просили розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила. Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 040554 від 15.12.2003 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 197, [PERSON] (дідусь позивача) на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,994 га, в склад якої входять три земельні ділянки площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0304; площею 0,3861 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0067; площею 0,4663 га, кадастровий номер 2625688000:02:001:0085, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Пужниківської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 4). Також, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №\~040557 від 15.12.2003 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА №\~744 від 15.10.2003 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 194, [PERSON] (бабуся позивача) на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,507 га, в склад якої входять дві земельні ділянки площею 0,1416 га, кадастровий номер 2625688001:08:003:0303; площею 0,3657 га, кадастровий номер 2625688000:03:004:0066, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Пужниківської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 8). [PERSON] (дідусь позивача) та [PERSON] (бабуся позивача) перебували у заеєстрованому шлюбі (а.с. 65 зворот) і [INFO] у них народився син [PERSON] (батько позивача), що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 13). 05.10.1996 року [PERSON] (батько позивача) уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 14) та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14 зворот). [INFO] помер [PERSON] (дідусь позивача), [INFO] померла [PERSON] (бабуся позивача), [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 11-12). Ще за життя [PERSON] (бабуся позивача) склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона по закону буде мати право заповіла на сина [PERSON] , земельну ділянку в розмірі 0,20 га заповіла на дочку [PERSON] (відповідач), що підтверджується копією дублікату заповіту від 27.11.2003 року (а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (дідусь позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] (дідусь позивача) його дружина [PERSON] (бабуся позивача) та син [PERSON] (батько позивача) прийняли спадщину за законом, оскільки вступили в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Пужниківського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №\~430 від 30.10.2019 року (а.с. 62 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Нормами ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Після смерті [PERSON] (бабуся позивача) спадщину прийняв її син [PERSON] (батько позивача) в порядку спадкування за заповітом, оскільки був зареєстрований та проживав з нею за однією адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Пужниківського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №\~430 від 30.10.2019 року (а.с. 62 зворот), а також [PERSON] (відповідач), яка 05.10.2005 року подала в Тлумацьку районну державну нотаріальну контору Івано-Франківської області заяву про прийняття спадщини на обов`язкову долю згідно ст. 1241 ЦК України (а.с. 53). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~460/2005, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (бабуся позивача) (а.с. 125-135), з якої [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (відповідач) є спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (бабуся позивача), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Після смерті батька [PERSON] вона прийняла спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Пужниківського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №\~183 від 19.10.2022 року (а.с. 16). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~316/2022 від 21.10.2022 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (батько позивача) (а.с. 37-115), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Інший спадкоємець за законом дружина [PERSON] (мати позивача) подала до приватного нотаріуса заяву (а.с. 37 зворот), в якій відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на користь позивача дочки [PERSON] . Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на відповідні частки земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який в вою чергу успадкував вищевказані земельні ділянки у відповідних частках після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] . Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно (земельні ділянки) після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з тим, що не визначено частку у власності спадкодавця за заповітом, після смерті [PERSON] , посвідченим Копитко Г.Я., секретарем Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 27.11.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 78, на який видано дублікат секретарем Копитко Г.Я. Пужниківської сільської ради Тлумаького району Івано-Франківської області від 06.12.2016 року та зареєстрованй в реєстрі № 38. Зазначений заповіт складено з порушенням істотних умов норм законодавства України, так як він має суперечності та неточності, які значно ускладнюють з`ясування волі заповідача, нечіткого виявлення, має незрозуміле для усіх сторін значення слів і понять, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 138/02-31 від 26.02.2025 року (а.с. 17-18). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно у відповідних часках в порядку спадкування за законом після смерті батька. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем та його представником в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved