Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

позивач подала\~до суду\~позовну заяву,\~вимоги за\~якою уточнила,\~та остаточно\~просить встановити факт постійного непроживання [PERSON] за адресою реєстрації та визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] на майно, що належало [PERSON] на момент смерті, а саме: земельну ділянку площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Пономаренківська сільська рада, земельну ділянку площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту), земельну ділянку площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту), 1/2 частину у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частину у праві спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку площею 0,2380 га, кадастровий номер 6325183001:00:001:0117, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, село Пономаренки; визнати за позивачем право власності на 1/3 частини: земельної ділянки, площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область. Харківський район, Пономаренківська сільська рада; земельної ділянки, площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту); земельної ділянки, площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту); 1/2 частини у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частини у праві спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку площею 0,2380 га, кадастровий номер 6325183001:00:001:0117, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що 08 липня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. За час шлюбу у подружжя [PERSON] та [PERSON] народились: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , 1974 року народження. Під час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] було набуто у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 1991 року, укладеного між [PERSON] (покупець) та [PERSON] в інтересах якої діяла [PERSON] (продавець). Крім того [PERSON] було набуто у власність земельну ділянку площею 0,238 га, кадастровий номер 6325183001:00:01:0117 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] було набуто у власність: земельну ділянку 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Пономаренківська сільська рада; земельну ділянку площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту); земельну ділянку площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту). [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та фактично проживали: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] зареєстрований за адресою місця проживання спадкодавця [PERSON] , проте будь-які докази які б свідчили про їхнє спільне проживання на час відкриття спадщини відсутні. Зокрема, з 2017 року [PERSON] постійно проживає на території Російської Федерації, де веде нове життя та не має наміру повертатися до України. Таким чином, [PERSON] , [INFO] , один із спадкоємців майна [PERSON] , хоча й був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем, проте фактично там не проживав, не подавав заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не вчинив жодних дій, що свідчили б про його бажання прийняти спадщину, чим не реалізував своє право на прийняття спадщини, тому підстави для визнання за ним права власності на частку у спадщині в порядку спадкування за законом після смерті батька відсутні. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1261, ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину після померлого батька [PERSON] . 21 лютого 2022 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом після померлого батька [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 лютого 2022 року приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо: частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які придбані за час шлюбу зі спадкодавцем та зареєстровані на [PERSON] у зв`язку з тим, що частка у праві спільної сумісної власності подружжя не визначена та не надано спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на цю частку нерухомого майна; земельної ділянки площею 0,2380 га, кадастровий номер 6325183001:00:001:0019 у зв`язку з тим, що на такій земельній ділянці розташовані житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які були придбані у спільну сумісну власність подружжя [PERSON] та [PERSON] ; земельну ділянку площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, земельну ділянку площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, земельну ділянку площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770 у зв`язку з тим, що не визначено чи є ці земельні ділянки спільним майном подружжя, або особистим майном спадкодавця [PERSON] . Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і був придбаний та зареєстрований на [PERSON] у частині 1/1, проте є спільною сумісною власністю подружжя, а тому померлому [PERSON] належала 1/2 частина вказаного житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, яка спадкується у рівних частинах позивачем та відповідачами, тобто частка позивача складає 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (1/3 частка від 1/2 частини, що належала спадкодавцеві), частка відповідача - [PERSON] дорівнює 4/6 (3/6 в порядку поділу спільного майна подружжя та 1/6 в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка), частка відповідача [PERSON] складає 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (1/3 частка від 1/2 частини, що належала спадкодавцеві). Земельна ділянка площею 0,238 га, кадастровий номер 6325183001:00:001:0117, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка приватизована [PERSON] підлягає поділу у відповідності до розміру часток у праві власності у спільному майні будинку, де частка позивача складає 1/6 частину земельної ділянки на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, частка відповідача [PERSON] дорівнює 4/6 (3/6 в порядку поділу спільного майна подружжя та 1/6 в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка), частка відповідача [PERSON] складає 1/6 частину земельної ділянки на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Земельні ділянки площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Пономаренківська сільська рада, площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада, площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада набуті спадкодавцем [PERSON] під час перебування у шлюбі в порядку приватизації. Оскільки вказані земельні ділянки набуті на час шлюбу внаслідок приватизації, вони є особистою приватною власністю [PERSON] у зв`язку із чим спадкуються у рівних частинах по 1/3 позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого батька та отримання свідоцтва про право на спадщину позивач змушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 червня 2023 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2023 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено; зобов`язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П., надати належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . 27 листопада 2023 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] подала суду клопотання про залишення позовної заяви без руху. 30 січня 2024 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражею Н.П., надано копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . 18 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду уточнену позовну заяву. 15 травня 2024 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовної заяви відмовити посилаючись на наступне. Позивачем не у повному обсязі визначено коло осіб відповідачів по справі та, відповідно, частка права власності за законом в порядку спадкування у розмірі 1/3 майна, що належало спадкодавцю [PERSON] . Так, на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним мешкав та зареєстрований за спільною адресою: [ADDRESS] , син [PERSON] , який також має право на частку власності за законом в порядку спадкування, що належало спадкодавцю [PERSON] . 06 серпня 2024 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . 24 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду клопотання про витребування доказів. 08 січня 2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог та уточнену позовну заяву. 16 січня 2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2025 року клопотання представника [PERSON] адвоката Орла Володимира Васильовича про витребування доказів задоволено; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати інформацію: про дату, місце та напрямок останнього перетину державного кордону України [PERSON] , [INFO] , громадянином України, РНОКПП [NUMBER] , для виїзду на територію Російської Федерації; на підставі яких документів [PERSON] , [INFO] , громадянин України, РНОКПП: [NUMBER] , здійснив останній перетин державного кордону України для виїзду на територію Російської Федерації. 16 квітня 2025 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду надано витяг з інформацією щодо останнього перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] . 21 травня 2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав суду клопотання про долучення доказів. 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та уточнив, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,2380 га, кадастровий номер 6325183001:00:001:0117, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя відповідача [PERSON] та померлого [PERSON] , тому спадковим майном після смерті останнього є частина вказаного нерухомого майна і спадкоємцям покладається по 1/6 частині. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та вказала, що дійсно її син [PERSON] більше двадцяти років не проживає за адресою: [ADDRESS] і взагалі у державі Україна. Останній раз приїздив у гості десь за півроку до смерті батька на два тижня. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) позов визнала частково та вказала, що її довіритель заперечує проти вимоги про встановлення факту не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , та про визнанея [PERSON] таким, що не прийняв спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Вказала, що спадщина підлягає розподілу у запропонований позивачем спосіб але з урахуванням долі брата [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа\~приватний нотаріус\~Харківського районного\~нотаріального округу\~Харківської області\~Гаража Н.П. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача [PERSON] , та представника відповідача [PERSON] [PERSON] , дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 липня 1978 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видано 08 липня 1978 року Новоандріївською сільською радою Сімферопольського району Кримської області; прізвище дружини після шлюбу « [PERSON] ». Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 06 лютого 1971 року Амурською сільською радою Красногвардійського району Кримської області де вказано, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 7 від 06 лютого 1971 року; даними повного витягу № 00034605184 від 17 січня 2022 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до якого 13 січня 1990 року Виконавчим комітетом Новоандріївською сільською радою Сімферопольського району Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », 25 січня 1994 року вказаний шлюб розірвано, актовий запис № 42; даними повного витягу № 00034605215 від 17 січня 2022 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до якого 30 липня 1994 року Пономаренківською сільською радою Харківського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 12, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », 01 листопада 2000 року вказаний шлюб розірвано, актовий запис № 505. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видано 24 вересня 2020 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 154 від 24 вересня 2020 року. За даними довідки № 01-27-747 від 30 серпня 2021 року, виданої Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, померлий [PERSON] дійсно був постійно зареєстрований та мешкав в [ADDRESS] ; на момент смерті разом з ним мешкали та були постійно зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька - [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] , [PERSON] син, які і мешкають на даний час. Відповідно до довідки від 12 грудня 2024 року, виданої Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та фактично проживали: [PERSON] дружина; [PERSON] донька; [PERSON] донька; [PERSON] онука; [PERSON] онука; [PERSON] онук. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України № 19/31267-25-Вих від 15 квітня 2025 року, за інформацією з Бази даних щодо останнього перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України станом на 12:20 15.04.2025, громадянин України [PERSON] , [INFO] , 09 лютого 2020 року о 22:14 перетнув державний кордон України, виїхавши на пункті пропуску пк «Харків-пас.ст.» на ТЗ1 «96 Кривий Ріг-Москва», іншої інформації після 09 лютого 2020 року в Базі даних немає. За даними акту від 20 травня 2025 року, складеного депутатом Роганської селищної ради Манченко С.В., старостою старостинського округу з центром в с. Хроли, в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2005 року, поточне місце проживання невідоме. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 123/2021, заведеної 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражею Н.П., з заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулися: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1223, 1270 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , відповідач [PERSON] не проживав за адресою: [ADDRESS] , оскільки 09 лютого 2020 року виїхав за межі України та на час відкриття спадщини не повертався, що підтверджено даними відповіді Державної прикордонної служби України № 19/31267-25-Вих від 15 квітня 2025 року, яка спростовує дані, викладені в довідці № 01-27-747 від 30 серпня 2021 року, виданої Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області щодо місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] , при цьому суд враховує, що у довідці від 12 грудня 2024 року, виданої Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, [PERSON] не зазначений серед осіб, які проживали за вищевказаною адресою на час смерті [PERSON] . У визначений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , та визнання [PERSON] таким, що не прийняв спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Заперечення представника відповідача проти задоволення вказаної вимоги суд розцінює критично і не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження своїх посилань та спростування доводів позивача вона не надала. Щодо вимог позивача про визнання права власності суд приходить до наступного. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. від 21 лютого 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2380 га, кадастровий номер 6325183001:00:001:0019, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка приватизована [PERSON] , у зв`язку з тим, що на такій земельній ділянці розташовані житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які були придбані у спільну сумісну власність подружжя [PERSON] та [PERSON] ; на земельну ділянку площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, земельну ділянку площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, земельну ділянку площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, власником якої є [PERSON] , у зв`язку з тим, що не визначено чи є ці земельні ділянки спільним майном подружжя, або особистим майном спадкодавця, [PERSON] . За даними договору купівлі-продажу від 06 березня 1991 року, укладеного між [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , та [PERSON] , посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Харківського району та області державної нотаріальної контори, реєстр № 1-976, Кірія Н.П. придбала 06 березня 1991 року, тобто в період перебування у шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] в період перебування у шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] набуто у власність земельну ділянку площею 0,238 га, кадастровий номер 6325183001:00:01:0117, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать дані державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 712371, виданого на підставі рішення виконкому Пономаренківської сільської Ради народних депутатів № 303 від 20 листопада 2001 року, та дані витягу № 257210780 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 63 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Пунктом 18-2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», передбачено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що [PERSON] в період перебування у шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] , набуто у власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,238 га, кадастровий номер 6325183001:00:01:0117, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS] , тому вказані житловий будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим в порядку розподілу спільного майна подружжя до складу спадщини після смерті [PERSON] входять 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,238 га, кадастровий номер 6325183001:00:01:0117, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того судом встановлено, що [PERSON] набув у власність: - земельну ділянку площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Пономаренківська сільська рада, про що свідчать дані державного акту серії ХР № 124223 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації № 313 від 25 липня 2003 року. - земельну ділянку площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту), про що свідчать дані державного акту серії ЯМ № 220843 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 2059 від 14 серпня 2012 року; - земельну ділянку площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту), про що свідчать дані державного акту серії ЯМ № 220844 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 2059 від 14 серпня 2012 року. Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Нормами ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Оскільки [PERSON] набув у власність земельні ділянки площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, на підставі розпоряджень Харківської районної державної адміністрації Харківської області, тому вказані земельні ділянки є особистою приватною власністю [PERSON] та входять до складу спадщини після його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [INFO] [PERSON] , враховуючи, що [PERSON] визнано таким, що не прийняв спадщину за законом після померлого [PERSON] , залишились: його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , які звернулись до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що також підтверджується матеріалами спадкової справи № 123/2021, заведеної після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та прийняла спадщину після його смерті, тому суд задовольняє вимоги позивача та визнає за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/3 частину майна, яке входить до складу спадщини, а саме: на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 частину земельної ділянки площею 0,238 га, кадастровий номер 6325183001:00:01:0117, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частину земельної ділянки площею 1,4116 га, кадастровий номер 6325183000:02:002:0060, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Пономаренківська сільська рада; 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0769, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту); 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1821 га, кадастровий номер 6325180500:01:002:0770, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Веселівська сільська рада (за межами населеного пункту). Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved