Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського (Покровського) міського суду із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виховання свого сина [PERSON] , [INFO] . 17.01.2024 року заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 184/1359/21 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , яка є рідною матір`ю останнього. Рідний батько неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] вироком Орджонікідзевського міського суду від 15.05.2015р. відбував покарання і весь цей час його сином опікувалась його рідна сестра, яка є позивачем по справі - [PERSON] . З того часу і досі, дитина перебуває на її утриманні. Батько дитини, [PERSON] , на теперішній час з малолітнім [PERSON] не проживає, місце проживання (перебування) останнього невідоме. Дитина повністю знаходиться на утриманні рідної тітки, [PERSON] та її вихованні. Батько дитини будь-якої матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, згідно якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Повноважний представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є рідною тіткою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 26.06.2015 рою відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службі Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовий записом № 169 від 26.06.2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] значаться: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . 17.01.2024 року заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 184/1359/21, яке набрало законної сили 17.058.2024 року, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , яка є рідною матір`ю останнього. Рідний батько неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] вироком Орджонікідзевського міського суду від 15.05.2015р. відбував покарання і весь цей час його сином опікувалась його рідна сестра - [PERSON] . З того часу і досі, дитина перебуває на її утриманні. Батько дитини, [PERSON] , на теперішній час з малолітнім [PERSON] не проживає, місце проживання (перебування) останнього невідоме, що підтверджується актом МКП "Житлокомсервіс" від 18.10.2024р. № 334. Дитина повністю знаходиться на утриманні рідної тітки, [PERSON] та її вихованні. Батько дитини будь-якої матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. 28.11.2024р. наказом служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області за № 25, малолітнього [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до [PERSON] , [INFO] та покладено на неї відповідальність за його життя та здоров`я на цей час. [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Дане житло належить їй на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № НА 0319751, яке видано 29.08.1997р. Завідуючою Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, відносно позивача [PERSON] , [INFO] , відсутні. Як вказує позивач, відповідач, як раніше, так і після позбавлення батьківських прав матері дитини, [PERSON] , взагалі не приймав ніяких заходів, щодо утримання сина, його життям та станом здоров`я не цікавився. Весь цей час Позивач самостійно займалась утриманням та вихованням племінника [PERSON] . Відповідач не спілкувався, не спілкується з сином [PERSON] , не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як важливу складову виховання; не спілкується та не виявляє інтересу до сина, як батько не створює жодних умов для отримання ним належної освіти. Він повністю самоусунувся від виховання сина, в його діях прослідковується чітке ухиляння та нехтування своїх батьківських обов`язків. На теперішній час лише Позивач приймає участь у шкільному житті хлопчика, вирішує усі поточні питання, які пов`язані з навчанням останнього. Лише позивач змогла в повному обсязі організувати навчальний процес дистанційного формату для дитини. Фактично між відповідачем та сином втрачені будь-які родинні стосунки . Хлопчик взагалі його не знає як батька, не бажає його знати та з ним спілкуватися, родинний зв`язок між ними так і не налагоджено з вина батька та небажання останнього цього робити. Відповідач не має наміру змінювати свого відношення відносно сина [PERSON] і на теперішній час, як ухилявся, так і ухиляється від його виховання та утримання. Згідно висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання сина, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] , отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: approved