Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , та визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, з 2009 року сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах та проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , про що 13 грудня 2010 року Виконавчим комітетом Магазинської сільської ради Красноперекопського району Автономної Республіки Крим складено актовий запис про народження дитини № 27. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , про що 03 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нижньогірського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим складено актовий запис про народження дитини № 104. Матір`ю дітей у свідоцтвах про їхнє народження вказано відповідачку - [PERSON] , [INFO] , в графі «батько» зазначено « [PERSON] ». При цьому, оскільки сторони не перебувають у шлюбі, відомості про батька дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зазначені за вказівкою матері. Позивач указує, що він є батьком дітей, а оскільки реєстрація народження дітей здійснена на підставі ч.1 ст.135 СК України, то внесення відомостей про нього як про батька можливе лише за умови подання спільної заяви або за рішенням суду. Він та\~відповідачка проживають\~в Автономній\~Республіці Крим,\~що є\~тимчасово окупованою\~територією України.\~Відповідачка не\~має можливості\~виїхати разом\~з ним\~для подання\~спільної заяви\~до відділу\~ДРАЦС на\~підконтрольній Україні\~території через\~введений в Україні воєнний стан та через догляд за їхніми п`ятьма спільними дітьми. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та продовжено судовий розгляд. У судовому засіданні представник позивача адвокат Діденко В. Є. позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила про визнання нею позовних вимог у повному обсязі. Указувала, що позивач є батьком її п`ятьох дітей. Виїхати на підконтрольну Україні територію для реєстрації батьківства за спільною заявою вона можливості не має через брак коштів та небезпеку через війну. Зазначила, що у випадку призначення судом генетичної експертизи від участі в її проведенні вона відмовляється через вищезазначені обставини, а також через релігійні переконання та до експертного закладу з`являтись не буде. Не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився, від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [INFO] народилася [PERSON] , про що 13 грудня 2010 року Виконавчим комітетом Магазинської сільської ради Красноперекопського району Автономної Республіки Крим складено актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.08.2023. Матір`ю дитини є [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00046443627 від 10.08.2024, виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [INFO] народилася [PERSON] , про що 03 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нижньогірського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим складено актовий запис № 104, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.08.2023. Матір`ю дитини є [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00046443547 від 10.08.2024, виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як слідує з матеріалів справи, відомості про батька дітей відповідачки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «… при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed