Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який подано представником позивачки - адвокатом Бойко Н.Г. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 12 липня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції, актовий запис № 42. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Враховуючи викладене, просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15). Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Бойко Н.Г. у судове засідання не з`явились, від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій просила розглянути справу без участі сторони позивача, позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.21-22). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 липня 2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції, актовий запис №42, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 липня 2002 року (а.с. 11). Сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, їх шлюб набув формального характеру, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved