Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить: 1/ встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є її матір`ю; 2/ визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на землю серії ЧН №044609 по колишньому КСП «Десна» с. Степанівка Борзнянського району Чернігівської області після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є спадкоємицею і дочкою померлої [INFO] [PERSON] й встановлення факту родинних відносин їй потрібно для оформлення спадщини, зокрема, права на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Десна» с. Степанівка Борзнянського району Чернігівської області згідно земельного сертифікату серії ЧН №044609, виданого на ім`я [PERSON] , але вона позбавлена можливості це зробити в органах нотаріату, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельний пай та документи, що підтверджують родинний зв`язок між нею та матір`ю через розбіжність у написанні імені матері у її свідоцтві про народження ( [PERSON] ), у сертифікаті на земельний пай ( [PERSON] ), у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ), тоді як згідно погосподарських книг її мати у різні роки була по-різному записана, хоча це була одна й та ж сама особа. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі й просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач Комарівська сільська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов чи якихось заяв із процесуальних питань не надала. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.1, 2 ст.5 ЦПК\~України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким за ст.525 ЦК УРСР є день смерті особи. За змістом положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він: 1/фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2/подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нормами ст.9 ЦК УРСР, ст.25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства). Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), мешканка [ADDRESS] , народилась [INFO] в с. Воловиця Борзнянського району Чернігівської області, її батьками значаться [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта, свідоцтв про народження, шлюб. Згідно копії Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН 000015 від 24.11.1995р. зі списком громадян-членів КСП «Десна», книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по КСП «Десна», довідки ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 12.09.2024р., [PERSON] була включена до списку громадян-членів КСП «Десна» с. Степанівка Борзнянського району Чернігівської області (після децентралізації влади - Степанівський старостинський округ Комарівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області) під номером запису 438, й за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №044609 на площу розміром 3,9 умовних кадастрових гектари; державний акт на право власності на земельну ділянку взамін зазначеного земельного сертифіката на ім`я [PERSON] не видавався. У газеті «Вісті Борзнянщини» №40 (10116) за 03 жовтня 2024 року опубліковано оголошення про втрату вищевказаного земельного сертифіката, тоді як видача дубліката є неможливою через зняття з друку бланків цих документів в зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства. Відповідно до копії актового запису про смерть №32 від 21.07.1997р., складеного Степанівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області, [INFO] у віці 82 роки померла [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] . За довідками Степанівського старостинського округу Комарівської сільської ради №260, 261 від 15.08.2024р. [PERSON] , 1915 р.н., на день смерті проживала й була зареєстрована одна в [ADDRESS] ; [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (здійснювала поховання, сплачувала комунальні платежі, обробляла земельну ділянку, користувалась майном). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відсутні відомості про заведення спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтв про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . Також за довідкою Степанівського старостинського округу Комарівської сільської ради №262 від 15.08.2024р. [PERSON] , 1915 р.н., яка померла [INFO] , у книгах погосподарського обліку з 1947 по 1985 роки значилась як [PERSON] , що узгоджується з відповідними відомостями з цих погосподарських книг. Крім того, за інформацією зі словника-довідника «Власні імена людей» за редакцією В.М.Русанівського, 3-тє видання, виправлене, Київ, Наукова думка, 2005, Агрипина й Горпина є різновидами одного й того ж імені. Бахмацьким відділом ДРАЦС Шурміль О.В. надано висновок від 11.06.2024р., яким зокрема відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження в графі «Відомості про матір» щодо зміни імені та по батькові матері з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 09 квітня 2025 року Борзнянською державною нотаріальною конторою надано [PERSON] роз`яснення про можливість отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] лише в разі надання правоустановлюючого документа на належну спадкодавцеві земельну частку (пай), а також доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (ч.1 ст.264 ЦПК України). Суд висновує, що оскільки в актах цивільного стану, виданих органами ДРАЦС, щодо написання імені та по батькові матері позивачки містяться розбіжності, які за своїм характером та ступенем істотності фактично не змінюють тотожності особи спадкодавиці та її родинних стосунків з позивачкою, то ця обставина встановлюється судом лише в мотивувальній частині рішення. Зважаючи на викладене, позовна вимога [PERSON] про встановлення факту родинних відносин не є ефективним способом захисту свого права, а тому в її задоволенні слід відмовити з цих підстав. Наведений висновок\~суду відповідає\~правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.12.2021р. у справі №573/2336/19. Водночас, оскільки судом установлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , цивільна правоздатність якої припинилася, інші спадкоємці на спірне спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавцем був втрачений, що перешкоджає позивачці оформити право на спадкове майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе її позов у частині вимог про визнання права на це спадкове майно задовольнити. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню у вищеозначений спосіб, який і буде ефективним для захисту спадкових прав та інтересів позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial