Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

позивач керівник Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області Д. Прокопчук, який діє в інтересах держави в особі Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідачів: Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] , в якому (позові), просив: - скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241; - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га, припинивши право приватної власності [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] повернути у комунальну власність земельну ділянку з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га; - стягнути з відповідачів на користь Кіровоградської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 9084,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га, з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення не відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи, що вказана земельна ділянка розташована у межах регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. [PERSON] », що у силу ст. 43, ст. 44 ЗК України свідчить про її належність у частині накладення/перетину меж до категорії земель природно-заповідного фонду. Наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га, яка накладається на землі природно-заповідного фонду, як земельної ділянки сільськогосподарського призначення у Державному земельному кадастрі порушує принципи об`єктивності, достовірності, повноти його відомостей, визначені ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Також зазначив, що набуття [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку на підставі рішення Долинської міської ради 04.02.2022 № 3554 із подальшої реєстрацією цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2022 є безпідставним. Ухвалою від 30.09.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Від відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області надійшли письмові пояснення по суті справи, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування заперечень проти позовної заяви відповідач зазначив, що земельна ділянка кадастровий номер 3521980400:51:000:0241, площею 1,5 га, не накладається на землі природно-заповідного фонду, оскільки межі регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський імені М.Л. Давидова» в натурі (на місцевості) не визначені. Від прокурора надійшли письмові пояснення по суті справи, у яких він заперечував проти доводів відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської, зазначених у письмових поясненнях останньої. На обґрунтування своєї позиції прокурор зазначив, що відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянказ кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 розташована в межах інформаційно-довідкового шару «Природно-заповідний фонд». Зауважив, що у самому Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] також у обмеженнях щодо її використання зазначеного, що земельна ділянка перебуває у межах регіонального ландшафтного парку. Ухвалою від 03.04.2025 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просила розглядати справу за її відсутності у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання на підставі наявних у суду матеріалів справи. Прокурор у судовому засіданні підтримала позов аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому та письмових поясненнях по суті справи. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у письмових поясненнях по суті справи. У судовому засіданні 11.06.2025 судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що судове рішення буде проголошено (підписано) протягом десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення. Заслухавши представника позивача та відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської, дослідивши докази у справі і з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Рішенням Кіровоградської обласної ради від 04.11.2005 № 507 створено регіональний ландшафтний парк «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.» на території колишнього Долинського району Кіровоградської області загальною площею 17 530,73 га без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів, з урахуванням площі природно-заповідних територій без ліквідації їх статусу та категорії, а також встановленого заповідного режиму. За даними Інформації Державного земельного кадастру про земельну ділянку до кадастру внесено відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення із зазначенням виду цільового призначення - 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 04.02.2022 № 3554 Про передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у приватну власність громадянці [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 3521980400:51:000:0241), за межами с. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, загальною площею - 1,5000 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства (код згідно з КВЦПЗ 01.03), в тому числі під пасовищами 1,5000 га. За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.05.2024 за № 377732362 за [PERSON] 30.05.2022 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 для ведення особистого селянського господарства за межами с. Олександрівка Долинської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області на підставі рішення Долинської міської ради від 04.02.2022 № 3554. За даними інформації Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації від 18.07.2024 № 26-01-20/1574/0.26 земельна ділянка з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 входить в межі регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова». Згідно з даними листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 10-11-0.223-2718/2-24 від 05.07.2024 земельна ділянка з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га, розташована за адресою Кіровоградська область Кропивницький район Долинська територіальна громада, зареєстрована в ДЗК 19.01.2022 на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розробленого ФОП [PERSON] . Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 розташована в межах інформаційно-довідкового шару «Природно-заповідний фонд». З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до ст. 14, ст. 16 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Згідно з преамбулою Закону України «Про природно-заповідний фонд України» природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти, які мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (ст. 44 Земельного кодексу України). Положеннями ч. 2 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» в чинній редакції передбачено, що землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Отже, землі природно-заповідного фонду набувають такого статусу внаслідок прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про оголошення/створення території та/або об`єкту природно-заповідного фонду. Таким чином, дії з державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 1,5 га кадастровий номер 3521980400:51:000:0241, як земель сільськогосподарського призначення, призвели до незаконної зміни цільового призначення земель та безпідставного їх виведення із земель природно-заповідного фонду, які перебувають під особливою охороною держави, віднесені до особливо цінних земель. Території та об`єкти природно-заповідного фонду, зокрема, регіональні ландшафтні парки, до яких відноситься і регіональний ландшафтний парк «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.», наділені важливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» у чинній редакції, регіональні ландшафтні парки, зони - буфері антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосфери заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не наді національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачені законодавством України. У разі зміни форм власності на землю, на якій знаходяться заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, землевласники зобов`язані забезпечувати режим охорони і збереження з відповідною перереєстрацією охоронного зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Положеннями ст. 19 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки) визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються, серед іншого, на категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу (ч. 1, ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України у вищенаведеній редакції). При цьому за приписами ч. 6, ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України у вищенаведеній редакції зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Верховним Судом у постановах від 13.08.2019 у справі № 910/11164/16, від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19, від 06.07.2022 у справі № 575/462/21 неодноразово висловлювались правові позиції про виключність статусу об`єктів та територій природно-заповідного фонду та незаконність зміни цільового їх призначення органами державної влади та місцевого самоврядування. Рішення про зміну цільового призначення частини земель природно-заповідного фонду ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.» на землі сільськогосподарського призначення, які б були прийняті у передбаченому законодавством порядку - відсутні. За положеннями Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та Тимчасового порядку взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 455 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), враховуючи обставини справи, не було підстав для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:02:000:0625, як землі сільськогосподарського призначення, та повністю входить в межі регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.». Отже, під час формування та реєстрації спірної земельної ділянки не було враховано, що земельна ділянка належить до природно-заповідного фонду та знаходиться у межах регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Положеннями ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2012 № 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим, який здійснює таку реєстрацію, у тому числі у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання не чинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). У разі скасування державної реєстрації земельної ділянки, відомості про земельну ділянку: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. Державна реєстрація спірної земельної ділянки як земельної ділянки сільськогосподарського призначення є перешкодою у функціонуванні регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.», а тому задля відновлення порушених прав та інтересів держави, наявні підстави для скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га. За визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Наявна реєстрація права приватної власності відповідача [PERSON] на спірну земельну ділянку перешкоджає реалізації державою в особі Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) своїх прав на користування та розпорядження зазначеною земельною ділянкою. Зазначене свідчить про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації речового права - права приватної власності на спірну земельну ділянку, що на думку суду є ефективним способом захисту та забезпечить реальне відновлення порушеного права держави. Щодо твердження відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської про невизначеність меж регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.», судом констатує, що знаходження земельної ділянки з кадастровим номером 3521980400:51:000:0241 площею 1,5 га у межах регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.» підтвердженено зазначеними вище належними та допустимими доказами, дослідженими судом. Щодо зазначення відповідачем Долинською міською радою Кропивницького району Кіровоградської у письмових поясненнях по суті справи про постановлення окремої ухвали, якою, як на думку відповідача слід звернути увагу Кіровоградської обласної ради на недоліки в її діяльності, а саме на тривалу бездіяльність щодо не встановлення меж природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.» в натурі (на місцевості), судом відзначається, що обґрунтування такого звернення відповідача не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи. Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені у судовому засіданні та зазначені ними у заявах по суті справи і заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги те, що земельна ділянка, якій присвоєно кадастровий номер 3521980400:51:000:0241 відноситься до земель природно-заповідного фонду у межах регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. Давидова М.Л.», що виключає внесення даних про неї до Державного земельного кадастру, як земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства та враховуючи, як наслідок, неправомірність рішення Долинської міської ради від 04.02.2022 № 3554 яким затверджено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки [PERSON] та передано її у власність останньої з наступною реєстрацією права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки є обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту інтересів держави. Питання розподілу судових витрат у частині витрат, понесених по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем (Кіровоградською обласною прокуратурою) у розмірі 9084,00 грн., слід стягнути з відповідачів Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області та [PERSON] у розмірі 4542,00 грн. з кожного.

Outcome: approved