Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 18 квітня 2025 представник [PERSON] в інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] з метою оформлення спадщини за законом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса. Однак у виданих державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області Бойко О.І. свідоцтвах про право на спадщину за законом на земельні ділянки та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено спадкоємця як « [PERSON] », в той час як згідно свідоцтва про смерть вказано прізвище « [PERSON] ». Виявлені розбіжності унеможливлюють оформити заявником права на земельні ділянки. Посилаючись на\~викладені вище\~обставини,\~представник просить\~встановити юридичний\~факт належності\~правовстановлюючих документів [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме: -свідоцтва про право на спадщину за законом №1603 від 28.10.2015 року, Витягу з ДРРП №46476664 від 28.10.2015 року, -свідоцтва про право на спадщину за законом №1606 від 28.10.2015 року, Витягу з ДРРП №46481518 від 28.10.2015 року, -свідоцтва про право на спадщину за законом №1605 від 28.10.2015 року та Витягу з ДРРП №46478256 від 28.10.2015 року, -свідоцтва про право на спадщину за законом №1604 від 28.10.2015 року та Витягу з ДРРП №46479654 від 28.10.2015 року, які видані на ім`я « [PERSON] ». Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник [PERSON] та заявник [PERSON] не з`явились, представником долучено заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання заявлених вимог (а. с. 69 ). \~ \~ \~ \~Представник Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу ХОМЕНКО О.В. у судове засідання не з`явились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечують (а. с. 40, 43). Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Процесуальні дії в справі. Ухвалою від 23 квітня 2025 відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду з викликом заявника, заінтересованих осіб (а. с. 33). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Управлінням з питань населення та імміграції Міністерства внутрішніх справ держави Ізраїль від 11.08.2024 року (а. с. 9-10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, серед якого: -земельна ділянка з кадастровим номером 5920681400:04:001:0230, загальною площею 4,1395 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, належна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1603 від 28.10.2015 та Витягу з ДРРП №46476664 від 28.10.2015; -земельна ділянка з кадастровим номером 5920681400:04:001:0387, загальною площею 0,1479 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, належна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1606 від 28.10.2015 та Витягу з ДРРП №46481518 від 28.10.2015; -земельна ділянка з кадастровим номером 5920681400:04:001:0228, загальною площею 4,1391 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, належна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1605 від 28.10.2015 та Витягу з ДРРП №46478256 від 28.10.2015; -земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~5920681400:04:001:0389,\~загальною площею\~0,1678\~га,\~цільове призначення\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~яка розташована\~на території\~Верхосульської сільської\~ради Білопільського\~району Сумської\~області,\~належна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1604 від 28.10.2015 та Витягу з ДРРП №46479654 від 28.10.2015 (а. с. 12-19). Спадкоємцем за законом є чоловік померлої - [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини за законом на користь двоюрідного брата померлої - [PERSON] , про що свідчить матеріали спадкової справи. У правовстановлюючих документах на вищезазначені земельні ділянки, у свідоцтвах про право на спадщину за законом прізвище спадкоємця зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] », що позбавляє можливості заявника встановити факт належності останній правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а. с. 25). Таким чином встановлено, що при винесенні свідоцтв та Витягів було вказано прізвище спадкоємця, яке має розбіжність із прізвищем, вказаним у свідоцтві про смерть, що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п. 1 постанови Пленуму також зазначено, що зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належності громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Висновки суду. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення юридичного факту. Наведені вище\~факти свідчать\~про належність\~спадкоємцю [PERSON] \~свідоцтв про\~право на\~спадщину та\~Витягів з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно, однак у позасудовому порядку виправити допущену при написанні прізвища помилку у вказаних документах не можливо, що створює для заявника [PERSON] перешкоди для оформлення спадкового майна. Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право відсутній, від встановлення факту належності правовстановлюючих документів залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а метою є встановлення факту. Суд вважає, що заявник у цьому випадку вочевидь позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності спадкоємцю вказаних правовстановлюючих документів, тому його звернення до суду має підстави. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved