Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

У серпні 2022р. позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-8 т. 1) до відповідача ТОВ «Торговий дім «Аванта», в якому просив суд: - визнати незаконним та скасувати наказ № К-070 від 01 квітня 2022р. виданий відповідачем «Про призупинення дії трудових відносин» в частині, що стосується позивача - касира торгівельного залу; - поновити з 01 квітня 2022р. дію трудового договору позивача - касира торгівельного залу ТОВ «Торговий дім «Аванта»; - стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2022р. по 19 серпня 2022р. в розмірі 120978,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 січня 2022р. він був прийнятий на роботу відповідачем, на посаду касира торгівельного залу магазину «Еко-маркет» за адресою: [ADDRESS] . Наказом № К-070 від 01 квітня 2022р. відповідач призупинив з ним трудовий договір у зв`язку із запровадженням воєнного стану. Про призупинення дії трудового договору позивач дізнався із відкритих джерел лише 18 серпня 2022р. Вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, в силу положень ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022р. № 2136-IX. Так, сторона позивача вважає, що головною умовою призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи. Призупинення дії трудового договору має бути обґрунтованим. Вважає, що у відповідача були відсутні підстави, які виключають можливість надання та виконання роботи позивачем, оскільки мережа супермаркетів відповідача в м. Києві працювала, підприємство отримує прибуток. Крім того, позивач зазначав, що має певні фізичні вади, є особою з інвалідністю 2 групи, а відтак відповідно до статей 4, 27 Конвенції про права осіб з інвалідністю від 13 грудня 2006р., роботодавець був не вправі призупинити з ним дію трудового договору. Таким чином вважає, що роботодавець порушив його право на працю, та в порушення вимог ч. 2 ст. 13 зазначеного вище Закону, роботодавець не повідомив його про призупинення трудового договору. З врахуванням наведеного вважає, що наказ про призупинення дії трудового договору підлягає скасуванню, як незаконний. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022р. матеріали цивільної справи були направлені за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022р. відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 13 квітня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 48-53 т.1), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» не було встановлено жодних обмежень щодо категорії працівників, з якими можна призупинити дію трудового договору. Призупинення не є звільненням а відтак воно не припиняє трудових правовідносин. При цьому вказаним Законом, зокрема, частинами 2, 3 ст. 1 було передбачено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. ст. 43, 44 Конституції України. Спеціальна норма закону передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору можуть свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. З 24 лютого 2022р. і дотепер на території України триває військова агресія російської федерації. Торгово-Промислова палата України у відкритому листі від 28 лютого 2022р. № 2024/02.0-7.1 офіційно визнала вказану обставину форс-мажорною. У зв`язку з цим відповідач позбавлений можливості в звичайному режимі забезпечити роботу своїх магазинів на території України, в тому числі і в м. Києві. Через постійні повітряні тривоги, ракетні обстріли та невиходу працівників на свої робочі місця, відсутність зв`язку з більшістю працівників. в тому числі, і з позивачем, відповідач не міг забезпечити належні та безпечні умови праці, а тому товариство скористалося законодавчою можливістю призупинити дію трудових договорів. Відповідач зазначав, що був позбавлений можливості здійснювати свою повноцінну основну діяльність - роздрібну торгівлю переважно продуктами харчування, продовольчими та непродовольчими товарами, а також внаслідок руйнування через військові дії існуючих логістичних маршрутів, якими здійснювалися постачання продуктів харчування, наявності дефіциту продуктових товарів на лавках магазину, відсутності співробітників на місцях. Отже, наказом № К-070 від 01 квітня 2022р. призупинено дію трудового договору із позивачем до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення чи скасування воєнного стану. Відповідач також зазначає, що позивачем здійснювалися протиправні дії, спрямовані на залякування та маніпуляцію. Зокрема, товариством було отримано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2022 року у справі № 01-20/50/2022 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 32016100000000135, відкритому за ч.2 ст.133 КК України. Однак на запит товариства 05 травня 2022р. Шевченківський районний суд м. Києва повідомив про те, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду ухвала від 11 квітня 2022р. відсутня, слідчим суддею Дунаєвською Д.Л. вказана ухвала не виносилась. У зв`язку з цим відповідач звернувся до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України. За даним фактом відкрито кримінальне провадження №12022105100000857 від 21 квітня 2022р., досудове розслідування триває. Крім того, на запит відповідача до Костянтинівського міського центру зайнятості Донецького обласного центру зайнятості отримано відповідь від 24 січня 2023р., з якої стало відомо, що позивач перебуває на обліку, як безробітній з 24 січня 2023р. При цьому для постановки на облік [PERSON] надав наказ № 70/кн відповідача та дані електронної трудової книжки, підписані за допомогою ЕЦП генерального директора ТОВ «Торговий дім «Аванта» Терещенка О.В. , що нібито він звільнений з 01 квітня 2022р., за п.1 ст. 40 КЗпП України. На підставі проведеної Констянтинівським міським центром зайнятості Донецького обласного центру зайнятості перевірки достовірності даних було встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру застрахованих осіб, вказана особа продовжує перебувати у трудових відносинах з Товариством. Листом від 27 січня 2023р. товариством було повідомлено центр зайнятості про те, що трудовий договір 01 квітня 2022р., на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з [PERSON] не розривався, а був зупинений на час дії воєнного стану. На підставі заяви відповідача Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві відкрито кримінальне провадження № 12023105100000274 від 03 лютого 2023р., досудове розслідування у якому триває. З врахуванням наведеного відповідач вважає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, з підстав їх необґрунтованості, зловживанням довірою, введення в оману органів державної влади, наявності кримінальних проваджень за фактом підроблення офіційних документів. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023р. продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023р. позов залишено без розгляду на підставі п. 3) ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 24 липня 2024р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 серпня 2024р. матеріали справи передані головуючому судді. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024р. було витребувано у відповідача ТОВ «Торговий дім «Аванта» відомості щодо роботи позивача у відповідача після запровадження в Україні воєнного стану, а також інформація щодо господарської діяльності відповідача, у зазначений період часу. 19 лютого 2025р. на адресу суду надійшла заява відповідача на виконання ухвали суду від 28 листопада 2024р. (а.с. 37-40 т. 2). 18 червня 2025р. відповідачем було подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме відомості про заробітну плату позивача. До судового засідання позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, і просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, з підстав наведених у відзиві, наголошувала, що по теперішній час позивач не звільнений з роботи, однак відповідачем не поновлено дію призупиненого з ним трудового договору, оскільки на думку сторони відповідача позивач вчинив ряд кримінальних правопорушень, і за заявами сторони відповідача були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та триває досудове розслідування, а тому відсутні правові підстави для поновлення дії трудового договору з позивачем. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 26 січня 2022р. позивача було прийнято на роботу на посаду касира торгівельного залу магазину «Еко-маркет» за адресою: [ADDRESS] , відповідно до наказу відповідача за № К-018 від 25 січня 2022р. (а.с. 56 т. 1). Наказом відповідача за № К-070 від 01 квітня 2022р. «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] » (а.с. 57 т. 1), було призупинено дію трудового договору з позивачем, з 01 квітня 2022р. до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024р. було витребувано у відповідача ТОВ «Торговий дім «Аванта» наступні відомості та інформацію, копії відповідних документів: 1. Відомості щодо здійснення господарської діяльності ТОВ «Торговий дім «Аванта» за період з 01 квітня 2022р. по 28 листопада 2024р., зокрема, щодо функціонування в зазначений період магазину за адресою: [ADDRESS] ; якщо магазин не працював, то вказати у який період часу, з яких підстав не працював та надати відповідні докази (наказ, тощо); 2.Чи можливо було перевести позивача [PERSON] на інше місце роботи на цьому підприємстві; 3.Чи пропонувалось роботодавцем [PERSON] інше місце роботи на цьому підприємстві за період часу з 01 квітня 2022р. по 28 листопада 2024р.; 4.Чи звертався [PERSON] до відповідача з повідомленням, що він не може працювати і протягом якого часу; 5.Чи виходив на роботу [PERSON] за період часу з 01 квітня 2022р. по 28 листопада 2024р., і як табелювався; 6.Чи відновив свою роботу магазин, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 7.Чи не було звільнено [PERSON] з роботи, якщо було, то з якого часу, та надати відповідні докази (наказ); 8.Надати відомості про заробітну плату [PERSON] . На виконання зазначеної ухвали суду відповідач, у відповіді від 19 лютого 2025р. повідомив наступне (а.с. 37-40 т. 2): «На виконання вимог запиту Відповідач повідомляє, що за період з 01.04.2022 по 28.11.2024 ТОВ «ТД «АВАНТА», зокрема магазин за адресою: [ADDRESS] працював, простій не оголошував. Однак, звертаємо увагу суду, що вся територія міста Києва перебувала під постійними ракетними обстрілами з 24.02.2022 - 30.04.2022, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №84. Після завершення активних бойових дій Відповідач здійснював усі заходи для забезпечення нормального функціонування мережі магазинів супермаркетів, у тому числі і магазину, де працює Позивач та намагався зв`язатися зі всіма співробітниками та Позивачем. Однак, з боку Позивач були здійсненні протиправні дії спрямовані на залякування та маніпуляцію Відповідача, які полягали у підроблені офіційних документів як і Шевченківського районного суду м. Києва так і Товариства. На підставі чого, Відповідач вимушений був звернутися до поліції із заявами про вчинення кримінальних правопорушень»; «Наголошуємо, що в умовах воєнного стану на законодавчому рівні запроваджено поняття «призупинення дії трудового договору», що регламентувалось ст.13 Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-IX… Отже, законом надано право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин. Наказ №К-070 від 01.04.2022 було видано саме на підставі ст.13 Закону №2136-IX, яким також врегульовано питання відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору, зокрема такі виплати в повному обсязі покладаються на державу, що здійснює збройну агресію проти України...»; «З Позивачем був відсутній зв`язок з моменту повномасштабного вторгнення рф на територію України до 11.04.2022, на роботу не виходив. 11.04.2022 директору магазину за адресою: [ADDRESS] на телефон прийшло повідомлення від Позивача та надіслана була ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Дунаєвскої Д.Л. від 11.04.2022 у справі №761/37115/21 про накладання арешту майна у кримінальному провадженні №32016100000000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.133 Кримінального кодексу України, що не відповідало дійсності та підтверджується листом Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2022 №01-20/50/2022»; «Позивач, не виходив на роботу за період часу з 01.04.2022 - 28.11.2022 та наскільки відомо Відповідачу не перебував на території м. Києва та Київської області. [PERSON] не табелювався та відповідно жодних нарахувань заробітної плати за зазначений період не здійснювалось Відповідачем у зв`язку з призупиненням трудового договору»; «Товариство наголошує, що Позивач не був звільнений з ТОВ «ТД «АВАНТА», про що не видавався наказ про звільнення. Однак, Відповідач 24.01.2023 отримав письмовий запит Костянтинівського міського центру зайнятості Донецького обласного центру зайнятості від 24.01.2023 №09/73/01- 35-23 щодо надання відомостей по працівнику Товариства [PERSON] . З запиту стало відомо, що [PERSON] перебуває на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості в якості безробітного з 24.01.2023. При цьому, Костянтинівським міським центром зайнятості було повідомлено Відповідача, що [PERSON] надав наказ №70/кн Відповідача та дані з електронної трудової книжки, підписані за допомогою ЕЦП Генерального директора ТОВ «ТД «АВАНТА» Терещенка О.В. , що нібито він був звільнений 01.04.2022 за п.1 ст.40 КЗпП України». Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Указом Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022р., в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. 15 березня 2022р. було прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі по тексту - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Частинами 1 та 2 цього Закону № 2136-ІХ (тут і надалі по тексту будуть наводитись положення цього Закону, в редакції, яка діяла на час винесення оспорюваного наказу від 01 квітня 2022р.) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до ст. 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо (див. постанову Верховного Суду від 21 червня 2023р. у справі № 149/1089/22). Судом встановлено, що позивач був прийняти на роботу до відповідача і працював на посаді касира торгівельного залу магазину «Еко маркет» за адресою: [ADDRESS] . Призупиняючи дію трудового договору з позивачем на підставі ст. 13 Закону України № 2136-ІХ, відповідач виходив з відсутності в нього можливості щодо надання та виконання роботи. Разом з тим судом встановлено, що як на час видачі оспорюваного наказу про призупинення дії трудового договору, так і на час розгляду справи, відповідач продовжував здійснювати свою господарську діяльність, всі магазини, в тому числі і магазин, в якому працював позивач, та інші підрозділи працювали в повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що призупинення дії трудового договору з позивачем є незаконним, оскільки обставин неможливості відповідача у зв`язку з військовою агресією проти України надати позивачу роботу, а останній її виконувати в цій справі не встановлено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що з метою захисту трудових прав позивача, слід визнати незаконним наказ відповідача № К-070 від 01 квітня 2022р. в частині призупинення дії трудового договору з позивачем з 01 квітня 2022р. та поновити з 01 квітня 2022р. дію трудового договору позивача - касира торгівельного залу ТОВ «Торговий дім «Аванта». Разом з тим, у суду відсутні підстави для скасування цього наказу, оскільки це є виключно компетенцією відповідача, як роботодавця. Призупинення трудового договору з працівником відповідно до положень ст. 13 Закону України № 2136-ІХ хоча і не припиняє трудових відносин і не є звільненням у розумінні положень КЗпП України, проте фактично позбавляє працівника роботи і належного йому заробітку, який би він отримав, коли б працював та своєму робочому місці чи виконував покладені на нього трудові обов`язки. У випадку, якщо наказ буде визнаний незаконним та скасованим, то це на думку суду створить ситуацію, яка, як для роботодавця так, і для працівника, буде фактичним вимушеним прогулом, викликаним противними діями роботодавця. Тому у даному випадку, суд,

Outcome: partial