Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У січні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінпром Маркет» у системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, просило стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 1354464 від 13 квітня 2021 року в розмірі 43 944,00 грн, з яких: 13 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 944,00 грн- сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 13.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1354464 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день ( базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за договором позики № 1354464 на підставі договору факторингу. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1354464 від 13.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1354464 від 13.04.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43 944,00 грн, з яких 13 000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 30 944,00 грн- сума заборгованості за відсотками, які позивач, посилаючись на статті 203, 205, 207, 512, 514, 517, 526, 536, 610, 612, 629, 638, 639, 652, 1049, 1054,1055, просить стягнути з відповідача на свою користь ( а.с. 3-6). Ухвалою судді від 21 лютого 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ній недоліків ( а.с.92-94). Ухвалою судді від 04 березня 2025 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 квітня 2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 110-112). Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» виконати вимоги ухвали судді від 04 березня 2025 року, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 15 квітня 2025 року на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( а.с.130-132). 15 квітня 2025 року цивільну справу було знято з розгляду, призначено підготовче засідання на 28 квітня 2025 року ( а.с.130). Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 травня 2025 року ( а.с.157-158). Ухвалою суду від 13 травня 2025 року відкладено судовий розгляд справи на 27 травня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України ( а.с.172-173). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету позивача та його представника Ткаченко Ю.О. ( а.с. 179-181), у поданій до суду заяві позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, проти ухвалення судом заочного рішення у справі не заперечує (а.с.183). Відповідач [PERSON] повторно у призначене судове засідання не прибув про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Згідно з трекінгом поштових відправлень АТ «Укрпошта» рекомендований лист з повідомленням про вручення з трековим номером 0601146785178, яким відповідачу направлено судову повістку з копією ухвали суду від 13 травня 2025 року, повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою ( а.с.186). У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 27 травня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі ( а.с.188-189). Через неявку в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1354464 ( далі - договір позики № 1354464) шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором gJ1aWxwMAf ( а.с. 18). Пунктом 1 договору позики № 1354464 передбачено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти ( позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату ( проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору позики №1354464 визначені параметри та умови позики, графік повернення позики та сплата процентів: сума позики 13 000,00 грн; строк позики: 30 днів; процентна ставка: 1,99% (фіксована); дата надання позики: 13.04.2021; дата повернення позики (останній день): 13.05.2021. Знижена процентна ставка: 0,99 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою ( її частиною): 2,70% за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 361,35 %; орієнтовна загальна вартість позики 16 861,00 грн. Згідно з пунктом 3 договору позики №1354464 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Як вбачається з підпунктів 4.1.-4.2. договору , підписанням цього договору позичальник підтверджує, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. В пункті 5 договору позики №1354464 зазначено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. До матеріалів справи долучені Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені рішенням загальних зборів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», протокол №11/02/2021 від 11.02.2021 ( далі-Правила) ( а.с. 19-30). Згідно з пунктом 5.4. Правил договір позики укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Відповідно до пункту 5.5. Правил договір позики укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір позики в електронній формі та його підписання шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір позики прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Згідно з пунктом 5.6. Правил оферта формується за зазначеними позичальником в заявці параметрами позики з урахуванням пункту 4.4 цих Правил, із зазначенням істотних умов, реквізитами та іншою інформацією, що передбачені чинним законодавством. Крім цього, оферта включає посилання на ці Правила та на інформацію і документи про Товариство та послуги, які ним надаються (сторінка на сайті Товариства, на якій розміщена відповідна інформація та документи для ознайомлення), до яких заявнику надається безперешкодний доступ, у тому числі шляхом переходу по відповідному відсиланню. Пунктом 5.7. Правил передбачено, що прийняття позичальником оферти (акцепт) та укладання (підписання) ним договору позики здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про акцепт оферти. Пунктом 5.9. Правил визначено, що, підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Договір позики вважається укладеним із моменту одержання Товариством електронного повідомлення позичальника. Пунктами 6.1. та 6.2. Правил передбачено, що за користування позикою позичальник сплачує Товариству проценти у розмірах, визначених у договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного договору позики. Проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою. Згідно з пунктом 6.3. Правил нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення. Відповідно до пункту 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №1354464 від 13.04.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор gJ1aWxwMAf; час відправки ідентифікатора позичальнику 13.04.2021 22:00:19; електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор, akimkrasikov@gmail.com ( а.с.31). Листом від №14/01/25-7 від 14.01.2025 ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало інформацію щодо даних, які підтверджують видачі на банківські карти клієнтів онлайн-позик, зокрема номер платіжного доручення 9307фс61-f9f4-42bf-a995-16ee22678802 на ім`я [PERSON] ( а.с.32-34). Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 10.01.2025 вих.№ №КД-000005807/ТНПП нею була здійснена платіжна операція на переказ коштів [PERSON] 13.04.2021 у сумі 13 000,00 грн, ЕПЗ номер [NUMBER] , що підтверджується платіжною інструкцією № 9307фс61-f9f4-42bf-a995-16ee22678802 ( а.с. 35-36). Згідно з наданим ТОВ «Фінпром Маркет» розрахунком заборгованість відповідача за вказаним договором позики станом на 28.01.2025 становить 43 944,00 грн, з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за тілом позики; 30 944,00 грн- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами ( а.с. 8-13). 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2610 ( далі- договір факторингу), згідно з пунктом 1.1. якого за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) ( а.с. 37-42). Згідно з пунктом 5.1. договору факторингу клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п.5.2. цього договору, відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з портфелем заборгованості. Відповідно до пункту 5.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору. До матеріалів справи долучено акти звірки взаємних розрахунків між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №2610 від 26.10.2021 за період січень 2021 року - грудень 2022 року та 2023 рік ( а.с.52,53). Перехід права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до відповідача за договором позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1354464 від 13 квітня 2021 року підтверджується Актом приймання -передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №2610 від 26.10.2021 та Реєстром прав вимог №2 від 26.10.2021, відповідно до яких ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за вказаним договором позики у розмірі 43 944,00 грн, з яких: 13 000,00 грн- сума заборгованості за тілом; 30 944,00 грн-сума заборгованості по процентам за користування ( а.с. 48, 49-51). 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК ( далі-договір факторингу), згідно з пунктом 1.1. якого за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) ( а.с. 54-62). Згідно з пунктом 5.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору. До матеріалів справи долучено акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу №030423_ФК від 03.04.2023 за період з 03.04.2023 по 01.11.2024 ( а.с. 65). Перехід права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «Фінпром Маркет» за договором позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1354464 від 13.04.2021 підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, актом прийому-передачі інформації згідно з Реєстром заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, Реєстром заборгованості від 03.04.2023, відповідно до яких ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за вказаним договором позики у розмірі 43 944,00 грн, з яких: 13 000,00 грн- сума заборгованості за тілом; 30 944,00 грн-сума заборгованості за процентами за користування ( а.с. 63, 64, 66-68, 103-105). 01 квітня 2025 року судом на виконання вимог ухвали судді від 04 березня 2025 року отримано інформацію від АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , та виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 16.04.2021, згідно з якою на картку відповідача № [NUMBER] 13.04.2021 зараховано переказ у сумі 13 000,00 грн ( а.с. 133-134). Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( частина перша статті 13 ЦПК України) За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження позовних вимог позивачем надано: паперову копію електронного договору позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021, що містить інформацію про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором gJ1aWxwMAf; довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] , згідно з якою він був ідентифікований ТОВ «ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання електронним цифровим підписом у формі одноразового ідентифікатора gJ1aWxwMAf, відправленого 13.04.2021 о 22:00:19 на його електронну пошту [INFO] ( а.с. 18,31). Паспортні дані клієнта, зазначені в договорі позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021, повністю відповідають паспортним даним відповідача. З урахуванням встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що договір позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021, укладений між первісним кредитором та відповідачем в електронному вигляді відповідає вимогам статті 12 Закону України « Про електронну комерцію», за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою. На підтвердження перерахування первісним кредитором грошових коштів [PERSON] позивачем надано: лист від №14/01/25-7 від 14.01.2025, яким ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надано інформацію щодо даних, які підтверджують видачі на банківські карти клієнтів онлайн позик, зокрема номер платіжного доручення 9307фс61-f9f4-42bf-a995-16ee22678802 на ім`я [PERSON] ( а.с.32-34); довідку від 10.01.2025 вих.№ №КД-000005807/ТНПП, згідно з якою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» була здійснена платіжна операція на переказ коштів [PERSON] 13.04.2021 у сумі 13 000,00 грн, ЕПЗ № [NUMBER] , та платіжну інструкцію № 9307фс61-f9f4-42bf-a995-16ee22678802, якою підтверджується переказ коштів в сумі 13 000 гривень на картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] 13.04.2021 ( а.с. 32-36). Інформацією №20.1.0.0.0/7 -250317/63993-БТ від 23.03.2025 та випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 16.04.2021, які отримано судом від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали судді від 04 березня 2025 року, підтверджується, що на картку № [NUMBER] , яка емітована в банку на ім`я [PERSON] , 13.04.2021 зараховано переказ у сумі 13 000,00 грн ( а.с. 133-134). При цьому, суд враховує, що виписка про рух коштів по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому є належним доказом, який підтверджує факт перерахування грошових коштів на картку відповідача у розмірі 13 000,00 грн, передбаченому умовами договору про надання позики ( на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором про надання позики ( на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021 виконав у повному обсязі, а саме перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн згідно з умовами вказаного договору. Натомість відповідач, отримав від первісного кредитора грошові кошти, не виконав свої зобов`язання за договором про надання позики ( на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021, тому позивач, якому перейшло право вимоги за вказаним договором, отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості. За розрахунком ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість [PERSON] за договором позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021 станом на 28.01.2025 становить 43 944,00 грн, з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за тілом позики; 30 944,00 грн- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Вказаний розрахунок відповідач не спростував. Оскільки матеріали справи містять достатні докази перерахування первісним кредитором на банківську картку відповідача грошових коштів в сумі 13 000,00 грн за договором позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021 та не містять доказів їх повернення відповідачем як первісному кредитору, так і наступним кредиторам, якими є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет», то наявні правові підстави для стягнення на користь позивача, заборгованості за тілом кредиту з [PERSON] . Щодо стягнення відсотків за користування кредитом слід зазначити наступне. Відповідно до пункту 2 договору позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021 строк позики становить 30 днів. Як вбачається з пункту 6.5 Правил, які є невід`ємною частиною договору позики, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Проценти в розмірі 30 944,00 грн розраховані до 11.08.2021 за 120 днів відповідно до пункту 2 договору позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021 та пункту 6.5. Правил, тобто в межах строків, передбачених договором. Відтак, оскільки доказів сплати відповідачем процентів за користування позикою як первісному кредитору, так і наступним кредиторам, якими є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет», матеріали справи також не містять, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за відсотками у заявленому розмірі. Отже, виходячи із встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1354464 від 13.04.2021 в розмірі 43 944,00 грн, з яких: 13 000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 944,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141ЦПКУкраїни при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з попереднім ( орієнтовним) розрахунком судових витрат, який зазначений у позовній заяві, позивач поніс витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Судом встановлено, що адвокат Ткаченко Ю.О. надавала позивачу ТОВ «Фінпром Маркет» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 ( далі- договір), укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет»; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1149961 від 01.11.2024; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018, виданого адвокату Ткаченко Ю.О. ( а.с. 63-73, 79-80). Відповідно до пункту 1.1. договору правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних зі стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку ( а.с. 69-73). За змістом пункту 1.2. договору адвокат, відповідно до узгоджених сторонами умов, представляє інтереси клієнта у місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), апеляційних судах (загальних (з розгляду цивільних і кримінальних справ), господарських, адміністративних), Верховному суді та судах в його складі, таких як: Касаційний адміністративний суд, Касаційний господарський суд, Касаційний кримінальний суд, Касаційний цивільний суд, в Великій Палаті Верховного Суду та третейських судах, з правами, які надані законодавством позивачу, відповідачу, апелянту, скаржнику, третій особі; в органах Державної виконавчої служби України, у всіх її управліннях та територіальних, районних та міськрайонних відділах, з приватними виконавцями, органами нотаріату, в органах внутрішніх справ, слідчих органах та органах національної поліції. Згідно з пунктом 1.3. договору перелік боржників, щодо яких клієнт просить надати правничу допомогу зазначаються в акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги ( Додаток № 1 до договору). За надання адвокатом правничої допомоги, клієнт зобов`язується сплачувати адвокату плату у строки та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору ( пункту 1.4. договору). Пунктом 4.1. договору передбачено, що за надання правничої допомоги відповідно до положень даного договору клієнт сплачує адвокату у розмірі, зокрема, за вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів ( у разі відсутності у клієнта необхідних документів /доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви, категорія боржників фізичні особи, розмір винагороди адвоката становить 500,00 грн за одну справу ( спрощене позовне провадження/малозначна справа); за підготовку /складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі ( клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі), категорія боржників фізичні особи, розмір винагороди адвоката становить 3 000,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа). Як вбачається з витягу з акту №5-П приймання -передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, складеного та підписаного 18.01.2025 адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», сторони склали цей акт про те, що згідно з договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 за період з 19.12.2024 по 18.01.2025 послуги з правничої допомоги надані адвокатом якісно і в повному обсязі, зокрема, щодо боржника [PERSON] надано послуги з вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів для формування позовної заяви, вартість послуги 500,00 грн; підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики, вартість послуги 3 000,00 грн. За надані послуги з правничої допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 210 000,00 грн ( а.с.74,75). Відповідно до акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокат Ткаченко Ю.О. на підставі вказаного договору підтвердили той факт, що клієнт передав, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правничу допомогу, зокрема, щодо справи відносно [PERSON], у формі складання позовної заяви, представництва в суді ( а.с. 76-78). До матеріалів цивільної справи долучено платіжну інструкцію №579932015.1 від 18.01.2025, відповідно до якої ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило на рахунок адвоката Ткаченко Ю. О. 210 000,00 грн згідно з актом №5-П приймання наданої правничої допомоги від 18.01.2025 за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 (а.с.106). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024. Відповідач не скористався своїм правом на подання клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню у розмірі 3 500,00 грн, оскільки вказані витрати пов`язані з розглядом справи, є співмірними з предметом спору, складністю справи та підтверджуються належними доказами. Також відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved