Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

10 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] . В цілому домоволодіння складається з житлового будинку літ.А,а,а1,а2 загальною площею 66,6 кв.м., у тому числі житлова площа 28,0 кв.м.; літньої кухні-сарая літ.Б,б,б1; погреба літ.бп; гаража літ.В; сарая літ.Г; убиральні літ.Т; огорожі № 1, 2; вимощення І, ІІ; вигрібної ями ІІІ. Домоволодіння розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0566 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5321810100:50:005:0941. Іншим співвласником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами є [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності належить інша 1/2 частка будинку. Позивач та відповідач були подружжям і як співвласники спільно користувалися житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями та присадибною земельною ділянкою. Після розірвання шлюбу в сторін виник спір щодо користування спільним майном та позивачка виявила бажання здійснити виділ у натурі належної їй 1/2 частки житлового будинку та присадибної земельної ділянки. Тому [PERSON] звернулася до відповідача як співвласника будинку з пропозицією укласти нотаріальний договір про видів у натурі частки з нерухомого спільного майна. Однак відповідач відмовляється мирно та в позасудовому порядку врегулювати майновий спір. Він вважає, що житловий будинок належить на праві власності одному йому, а позивачка не має на житловий будинок жодних майнових прав. Таким чином, позивач прохала суд виділити в натурі у власність їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частці житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] в самостійні об`єкти нерухомого майна (окремі одиниці) та поділити земельну ділянку площею 0,0566 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5321810100:50:005:0941, розташовану в [ADDRESS] , - згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.25-27). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 березня 2024 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено (а.с.39-41). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року провадження відновлено та здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.75-77). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.90-91). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Галушко С.С. у судовому засіданні позовну заяву підтримали та прохали виділити позивачці частку відповідно до висновку експерта, що на плані зафарбовано червоним кольором. Крім того, представник позивача заявив клопотання про надання доказів понесених позивачем судових витрат на правову допомогу в п`ятиденний строк з дня винесення судового рішення. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Яременко О.Є. в судовому засіданні прохали відмовити в задоволенні позовної заяви. Крім того, відповідач заперечував проти запропонованих у висновку варіантів поділу домоволодіння і земельної ділянки. Вважає, що будинок не підлягає поділу, оскільки у висновку не враховані такі комунікації як газ та вода, а також те, що в будинку проживає неповнолітня дитина. Згідно з чинним ЖК України, на одну людину має припадати щонайменше 13,56 кв.м. загальної площі, 9 кв.м. житлової площі. Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.04.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області 14 жовтня 2006 року, актовий запис № 123. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.11-12). У період шлюбу [PERSON] придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.09.2017 року серії НМЕ 421051 за № 1454 (а.с.16). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.09.2017 року, право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] (а.с.17). Згідно технічного паспорту на будинок станом на 17.05.2016 року, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А,а,а1,а2 загальною площею 66,6 кв.м., у тому числі житлова площа 28,0 кв.м.; літньої кухні-сарая літ.Б,б,б1; погреба літ.бп; гаража літ.В; сарая літ.Г; убиральні літ.Т; огорожі № 1, 2; вимощення І, ІІ; вигрібної ями ІІІ (а.с.13-15). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 липня 2022 року розподілено майно, що складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] і визнано за ними право спільної часткової власності на по 1/2 частки за кожним на даний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями (а.с.8-9). Вказане також підтверджується витягом з\~ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2022 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.10,18-19). Дослідивши надані суду докази, при вирішенні питання щодо можливості виділення житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як роз`яснено в п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року по справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) вказано, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Судом установлено, що сторони по справі не дійшли згоди щодо порядку виділу в натурі кожному з них належних їм на праві спільної часткової власності домоволодіння в позасудовому порядку. З метою належного володіння, користування і розпорядження позивачем та відповідачем житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями такий виділ необхідно здійснити в судовому порядку. При вирішенні даного питання суд бере до уваги висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 16 від 10.08.2024 року, складений судовим експертом Авдєєвою Н.М. (а.с.47-72). Судовим експертом установлено, що технічно можливо виділити кожному з двох співвласників у натурі по 1/2 частці з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки з кадастровим номером 5321810100:50:005:0941, площею 0,0566 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. У дослідній частині висновку експерта запропоновано два варіанти поділу будівель та споруд. Вказана вартість часток та наведена різниця часток у грошовому виразі (від ринкової вартості будівель та споруд) співвласнику, частка якого менша або більша від ідеальної. Запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою, кадастровий номер 5321810100:50:005:0941, площею 0,0566 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При визначенні на підставі яких запропонованих експертом варіантів поділу суд враховує необхідність збереження ідеальних часток співвласників. Визначальним при поділі домоволодіння є необхідність збереження ідеальних часток співвласників, а не порядок користування ними майном. Суд враховує, що позивачка прохала виділити їй частку житлового будинку відповідно до висновку експерта, що на плані зафарбовано червоним кольором. Проте відповідач заперечував проти запропонованих у висновку варіантів поділу домоволодіння. Крім цього, суд бере до уваги, що на цей час між сторонами виникли неприязні стосунки, на що сторона позивача неодноразово звертала увагу в судовому засіданні. Так, через конфлікт з відповідачем позивачка змушена з`їхати зі спірного будинку та винаймати інше житло, сплачувати за нього комунальні послуги. З метою уникнення конфліктних ситуацій та виділення в окремі об`єкти (одиниці) житлового будинку, суд вважає за доцільне обрати варіант поділу № 1, який є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників, в якому частка [PERSON] буде складати 13/25, а [PERSON] - 12/25. Тому позивачу [PERSON] слід виділити 12/25 частки (на плані зафарбовано червоним кольором), а відповідачу [PERSON] - 13/25 частки (на плані зафарбована синім кольором). Запропонований експертом варіант № 1 розподілу житлового будинку відповідає найкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості. Відповідачем не надано ніяких належних і допустимих доказів можливості іншого варіанту поділу спірного будинку та прибудов, відмінного від варіанту, запропонованого експертом, тому відсутні правові підстави для відхилення судом висновку експерта. У зв`язку з тим, що частка майна, яка виділяється [PERSON] є більшою за частку, яка залишається [PERSON] , з відповідача на користь позивача необхідно стягнути різницю такої частки, що становить 8710,00 гривень. Відповідно до варіанту № 1 розподілу житлового будинку, сторонам необхідно здійснити певні переобладнання. Оскільки судом прийнято рішення про виділ часток обох із співвласників, право спільної часткової власності необхідно припинити та визнати за сторонами право власності на самостійні об`єкти нерухомого майна. Щодо можливості виділення в користування земельної ділянки, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0566 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5321810100:50:005:0941. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 рроку «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретним приміщенням, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Вимогами ст. 88 ЗК визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває в прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстави відсутні, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Відповідні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08.04.2020 року по справі № 759/16282/14-ц, від 15.11.2023 року по справі № 199/7810/17. Суд враховує, що позивачка прохала виділити їй в користування частку земельної ділянки згідно висновку експерта, що на плані зафарбовано червоним кольором. Однак відповідач не визначився зі своєю позицією. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Яременком О.Є. було заявлено клопотання про проведення повторної експертизи. Клопотання мотивоване тим, що в сторони відповідача виникає питання яким чином судовий експерт Авдєєва Н.М. змогла вирішити поставлені на експертизу питання без необхідних матеріалів, з огляду на те, що в матеріалах справи, в тому числі, в тому обсязі, який надавався експерту для проведення експертизи, відсутня технічна документація щодо земельної ділянки, її опис, характеристики, поворотні точки, результати виконання топографо-геодезичних робіт. Крім того, у висновку експерта вказаний збірний кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером 5321810100:50:005:0941, а також каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування. Однак у матеріалах справи відсутні дані для проведення експертизи зазначених технічної чи характеризуючої документації на земельну ділянку. Також експерт визначив кадастровий план і координати землекористування без достовірних доказів та допустив збір матеріалів для проведення експертизи з власної ініціативи. Тому адвокат Яременко О.Є. вважав, що висновок експерта є таким, що суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви в його правильності. Сумнів у правильності висновку експерта полягає також у тому, що ним не враховано проживання в житловому будинку неповнолітньої дитини, яка фактично проживає з одним зі співвласників та потребує врахування її інтересів при поділі будинку в натурі. Однак судом відмовлено в задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи, оскільки зазначені вище доводи представника відповідача спростовуються показаннями допитаного експерта [PERSON] , яка повідомила, що вихідні дані земельної ділянки вона брала з Публічної карти України. При проведенні експертизи нею перевірено кадастровий номер земельної ділянки, її площу, призначення, право власності. Вона самостійно не визначала площу, координати. Вона має право сама обирати методики, методи при виконанні експертизи. Відомості про координати поворотних точок може брати в земельній книзі з бази даних Державного земельного кадастру. В разі наявності в Державному земельному кадастрі кадастрового номеру земельної ділянки та поворотних точок, їй не потрібна технічна документація на земельну ділянку, оскільки відомості до Державного земельного кадастру вносяться на підставі технічної документації. Крім того, відповідач у судовому засіданні підтвердив, що координати поворотних точок земельної ділянки не відрізняються від технічної документації. З урахуванням поділу спірного будинку в натурі відповідно до часток співвласників кожній зі сторін та виділення їм відокремлених частин будинку в самостійні об`єкти, суд доходить висновку про наявність підстав для виділу в користування земельної ділянки співвласникам відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності за варіантом № 1, оскільки даний варіант передбачає меншу площу земельної частки в спільному користуванні, ніж варіант № 2. У користування [PERSON] слід виділити земельну ділянку площею 283 кв.м. або 0,0283 га (на плані варіанту № 1 зафарбовану в червоний колір), яка складається з трьох частин та описується наступними межами: -перша частина (яка розташована під частиною житлового будинку літ. «А,а1,а2» та ділянкою, що примикає) з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь довжина межової лінії складає 9,26 м, 1,00 м, 4,5м; з боку земельної ділянки, що виділена іншому співвласнику довжина межової лінії складає 11,10 м; з боку земельної ділянки спільного користування довжина межової лінії складає 4,5 м, 2,95 м, 10,12 м; з боку земельної ділянки, що виділена іншому співвласнику довжина межової лінії складає 6,78 м; -друга частина (яка розташована під гаражем літ. «В», вбиральнею літ. «Т» та ділянкою, що примикає) з боку земельної ділянки міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає 3,64 м; з боку земельної ділянки спільного користування довжина межової лінії складає 0,98 м, 5,70 м, 9,70 м, 3,00 м; з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь довжина межової лінії складає 9,83 м, 5,70 м, 0,73 м; -третя частина (яка розташована під сараєм літ. «Г» та ділянкою, що примикає) з боку земельної ділянки спільного користування довжина межової лінії складає 4,63 м; з боку земельної ділянки, що виділена іншому співвласнику довжина межової лінії складає 8,08 м; з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь довжина межової лінії складає 5,56 м, 7,80 м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 222 кв.м. 1/2 частина площі земельної ділянки спільного користування складає 61 кв.м. У користування [PERSON] слід виділити земельну ділянку площею 283 кв.м. або 0,0283 га (на плані варіанту № 1 зафарбовану в синій колір), яка складається з двох частин та описується наступними межами: -перша частина (яка розташована під частиною житлового будинку літ. «А,а,а2», літньою кухнею з сараєм та погрібом літ. «Б,б,б1,бп» та ділянкою, що примикає) з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь довжина межової лінії складає 3,39 м, 6,30 м, 5,36 м, 10,36 м; з боку земельної ділянки, що виділена іншому співвласнику довжина межової лінії складає 8,08 м; з боку земельної ділянки спільного користування довжина межової лінії складає 3,0 м, 3,39 м; з боку земельної ділянки, що виділена іншому співвласнику довжина межової лінії складає 11,10 м; -друга частина (яка вільна від забудови) з боку земельної ділянки міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає 5,40 м; з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь довжина межової лінії складає 10,26 м; з боку земельної ділянки, що виділена іншому співвласнику довжина межової лінії складає 6,78 м; з боку земельної ділянки спільного користування довжина межової лінії складає 10,16 м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 222 кв.м. 1/2 частина площі земельної ділянки спільного користування складає 61 кв.м. У спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] необхідно залишити земельну ділянку площею 122 кв.м. (на плані варіанту № 1 зафарбовану в жовтий колір). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать проведення експертизи. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 1211,20 гривень та 6000,00 гривень вартості проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (а.с.86). За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що до закінчення судових дебатів представник позивача заявив клопотання про надання доказів понесених судових витрат на правову допомогу в п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду, йому необхідно встановити строк до 25 червня 2025 року для подання цих доказів.

Outcome: approved