Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач у лютому 2025 року звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 02.11.2011 по 29.11.2018 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.11.2018 розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не турбується про її здоров`я, матеріальної допомоги не надає. Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно дочки - [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У письмових поясненнях зазначила, що обставини викладені в позовній заяві не змінилися. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. [PERSON] , з яким позивач 08.07.2023 уклала шлюб, повністю взяв та себе батьківські обов`язки по вихованню [PERSON] , а тому дитина вважає його своїм батьком. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору просив врахувати інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] . Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони в період з 02.11.2011 по 29.11.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що 28.09.2012 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складений відповідний актовий запис №1006, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.15). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.11.2018 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений 02.11.2011 та зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1659 розірвано (а.с.16). Відповідно до судового наказу Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2024 по справі №552/6306/24, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 18.09.2024 (а.с.17). Постановою Державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Щербини Г.С. від 27.09.2024 відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №552/6306/24 виданого 24.09.2024 Київським районним судом м. Полтави (а.с.18). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 26.02.2025 №7367 вбачається, що загальна сума заборгованості станом на 01.02.2025 становить 16 116,27 грн (а.с.22). Встановлено, що 08.07.2023 позивач уклала шлюб з [PERSON] (а.с.36). Відповідно до акту про фактичне місце проживання КП «ЖЕО №2» від 17.10.2024 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.09.2023 та витягом з Державного реєстру речових прав від 22.09.2023 (а.с.23-26, 27). Згідно довідки Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Полтавської міської ради Полтавської області від 18.11.2024 №01-22/476 [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-В класі. [PERSON] відповідально ставиться до виховання дитини, бере активну участь у проведенні організаційних заходів класу та школи. Батько долею та потребами дитини не цікавиться, ні особисто, ні в телефонному режимі, не був присутнім на жодних батьківських зборах, не спілкувався з учителями (а.с.33). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] №2 від 25.11.2024 [PERSON] з 2022 року є вихованкою студії сучасного розвитку «Puzzle». Мати дівчинки [PERSON] відповідально ставиться до організації занять, сприяє гармонійному розвитку та проявляє активну участь у житті студії. Батько дитини жодного разу не відвідував студію та не цікавився її успіхами у навчанні (а.с.34). Згідно з довідкою Полтавського обласного центру естетичного виховання учнівської молоді Полтавської обласної ради від 18.11.2024 №264 [PERSON] з вересня 2023 року навчається у зразковому художньому колективі «Юний журналіст» Полтавського обласного центру естетичного виховання учнівської молоді. Батько дівчини жодного разу не з`являвся у закладі, не відвідував батьківські збори, не звертався ні з якими питаннями до керівника гуртка (а.с.35). Відповідно до висновку Служби у справах дітей Київської районної в м. Полтаві ради від 13.05.2025 №101 [PERSON] під час телефонної розмови повідомив, що з дочкою не бачиться, по телефону не спілкується, матеріально не допомагає; у нього нова сім`я і він не проти позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] . Рішенням Київської районної в м. Полтаві ради від 13.05.2025 №101 затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відностно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.89-92). Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Таким чином, дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про її стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Будь-яких доказів, щодо поважності причин невиконання батьківських обов`язків з боку відповідача суду не надано, а тому, суд розцінює таку поведінку як свідоме нехтування виконанням батьківських обов`язків . Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приймаючи до уваги ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн (а.с.1). Таким чином, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved