Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (далі ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ») в системі «Електронний суд» через свого представника Вишневську О.І. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.10.2021 р. № 3791 в розмірі 95659,61 грн. та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 16.10.2021 р. між ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» [PERSON] укладено Договір позики № 3791. Згідно Договору позики № 3791 ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за Договором позики складав 21700 грн. Так, ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника [NUMBER] . До теперішнього часу боржник не виконав свої зобов`язання за договором № 3791 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 3791 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 01.04.2025 року за нього утворилась заборгованість в розмірі 95659,61 грн, з яких: 20243,68 грн заборгованість по тілу, 52283,73 грн. заборгованість по відсоткам та 23132,20 грн заборгованість по комісії. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Відзив на позов відповідач до суду не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить справу розглядати за його відсутності, подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.10.2021 р. між [PERSON] та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ», було укладено Договір позики № 3791. Відповідно до п. 1.1. Договору позики Позикодавець зобов`язувався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 20000,00 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за Договором позики складав 21700 грн., з урахуванням суми, зазначеної в п. 3.3. Договору позики. Позика була надана шляхом перерахування Позикодавцем грошових коштів у національній валюті України гривня, на поточний рахунок [NUMBER] (платіжна карта «VISA» та «MASTERCARD») відкритий на ім`я [PERSON] в банківській установі на території України (за виключенням поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений Позичальником у Договорі. Перерахування коштів [PERSON] підтверджується копією платіжного доручення № №7 від 18.10.2021 р. Відповідно до п. 3.1. Договору позики та строк кредитування становить 24 календарних місяці з моменту (дати) зарахування суми Позики на рахунок Позичальника, зазначений у п. 1.3. Договору. Відповідно до пунктів 3.6-3.9 Договору, плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми Позики за кожен день користування Позикою та складає 0,23 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою; комісії за управління (обслуговування) Позикою та складає 0,1 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування Позикою. Плата за користування позикою включається до щомісячного платежу. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти [PERSON] , що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. В той же час, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим, станом на 01.04.2025 р. за ним утворилась заборгованість в розмірі 95659,61 грн, з яких: 20243,68 грн заборгованість по тілу, 52283,73 грн. заборгованість по відсоткам та 23132,20 грн заборгованість по комісії. Вказані обставини підтверджуються: Договором позики № 3791 з додатками; доказами виплати кредиту; довідкою по заборгованості, досудовою вимогою з доказом її направлення відповідачу. При цьому, відповідач [PERSON] добровільно не сплатив заборгованість, з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 23132,20 грн, суд зазначає наступне. Умовами кредитного договору п.3.9 передбачено сплату комісії за управління (обслуговування) Позикою та складає 0,1 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування Позикою. Відповідно до положень ч.ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно положень ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Отже, вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 23132,20 грн задоволенню не підлягає. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 16.10.2021 р. № 3791 про надання кредиту в розмірі 72527,41 грн., з яких: 20243,68 грн заборгованість по тілу та 52283,73 грн. заборгованість по відсоткам.. Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 72527,41 грн, що становить 75,81 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України, в сумі 1836,42 грн, що становлять витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial