Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, починаючи з травня 2024 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 23.07.1988, який було розірвано рішенням суду від 27.03.2008 та у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Син є повнолітньою, але продовжує навчання у Криворізькому національному університеті будівельного факультету, на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, строк навчання з 15.09.2022 по 30.06.2026, джерел доходу немає, не працює. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, її матеріальний стан не дозволяє самостійно утримувати сина, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою з червня 2022 року, не має можливості влаштуватися на постійну роботу, має нерегулярні заробітки, сплачує за проживання в тимчасовому приміщені. Узв`язку з навчанням дитина потребує допомоги також з боку батька, який матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча його стан здоров`я задовільний, працездатний, працює в ТОВ «Сандра» в м. Миколаєві, інших утриманців немає, тому має можливість сплачувати аліменти на період навчання сина у розмірі визначеному позивачем. В позові просила суд розглянути справу за її відсутністю. Ухвалою від 16.01.2025 судді Миколаївського районного суду Миколаївської області справу направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою від 25.02.2025 відкрите провадження у справі. 09.05.2025 третя особа подав до суду заяву просила розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та позивач не надала заперечення проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.07.1988, який розірвано 27.03.2008 на підставі рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 12.04.2005 Білокриницькою сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 1 від 11.01.2005, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається із довідки №38-86 від 21.05.2024 Криворізького національного університету, [PERSON] , [INFO] є студентом 2 курсу денної форми навчання будівельного факультету, за спеціальністю 193 Геодезія та землеустрій, прийнятий на навчання 15.09..2022, з терміном навчання 3 роки 10 місяців (за першим бакалаврським рівнем вищої освіти) , який закінчується 30 червня 2026 року. У відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) . Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Отже, зважаючи на той факт, що після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, не працює, є внутрішньо переміщеною особою з Херсонської області Бериславського району, відповідно до довідки №1210-5001166777 від 12.04.2022, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач є працездатним, стан здоров`я задовільний, матеріальний допомоги сину не надає, інших утриманців не має, доказів спростування вказаного відповідачем не надано, позивачка також є внутрішньо переміщеною особою з Херсонської області Бериславського району, відповідно до довідки №3248-500178744 від 21.06.2022,

Outcome: partial