Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернулась із позовом [PERSON] до [PERSON] , за яким просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 19 липня 2019 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №112, обґрунтовуючи свої вимоги таким. Сімейні відносини між сторонами не склалися, сім`я носить формальний характер. Як причину розпаду сім`ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них протилежні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сім`ї, у зв`язку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги ви знав у повному обсязі. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, про що Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зроблений актовий запис №112, про що свідчить свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , видане Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами не склалися, сім`я носить формальний характер. Як причину розпаду сім`ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них протилежні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сім`ї, у зв`язку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім`ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про залишення їй післяшлюбного прізвища, у рішенні суду має бути зазначено про вибір нею прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом роз`яснюється, що повернення судового збору з Державного бюджету України здійснюється органами Казначейства у відповідності до Порядку повернення коштів, помилково або надмірну зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. У разі\~повернення судового\~збору (крім\~помилково)\~до органу\~Казначейства платником\~(заявником)\~подається копія\~судового рішення,\~засвідчена належним\~чином. Копія судового\~рішення,\~засвідчена належним\~чином,\~подається платником\~до органу\~Казначейства разом\~з його\~заявою про\~повернення коштів\~з бюджету\~та оригіналом\~або копією\~документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved