Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.04.2025 до Київського районного суду м.Полтави надійшла позовна заява ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до [PERSON] 01.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1981140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідачу було видано кредит у розмірі 7 000 гривень строком на 30 днів на споживчі потреби, стандартна процента ставка 1,90% в день. Згідно виписки з особового рахунку загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 14 960 гривень, з яких тіло кредиту у розмірі 7 000 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 7960 гривень. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 960 гривень та судовий збір. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 03.04.2025 року справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28.04.2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Пархомчук С. В. в позовній заяві прохав розгляд справи здійснювати без участі представника позивача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Працевитий Г. О., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1981140, відповідно до якого сума кредиту складає 7 000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (а. с. 71-77). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кредит надається товариством в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надано клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Суду також надано паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 70, 78-79). Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №29653-0403 від 04.03.2024 року 01.06.2021 року о 13 год 50 хв було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень на банківську картку [NUMBER] (а. с. 91). 24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 (а. с. 87-90). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 позивач отримав право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1981140 у розмірі 14 960 гривень (а. с. 82). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1981140 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 10.01.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 14 960 гривень, з яких за сумою кредиту 7 000 гривень, за процентами 7960 гривень (а. с. 81). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, слід стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №1981140 від 01.06.2021 року у розмірі 14 960 гривень. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 20.05.2025 року, рахунок №20.05.2025-22 від 20.05.2025 року на суму 10 500 гривень, копію платіжної інструкції № 38601 від 20.05.2025 року (а. с. 84-90, 112, 116-117). На підставі викладеного, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 500 гривень.

Outcome: approved