Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи тим, що 22.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено Договір №75749367, відповідно до умов якого [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 3000 грн. з процентною ставкою (базовою, фіксованою) 1,99 %, яка нараховується за кожний день користування позикою. Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало відповідачу кредит в сумі 3000 грн, шляхом його перерахування за реквізитами банківської картки, реквізити якої надав споживач (відповідачка), а відповідачка в свою чергу зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані проценти в обумовлений договором строк. Проте відповідачка не виконала умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі\~ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №75749367, що був укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позичальником [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищезазначеним Договором про надання фінансових послуг №75749367. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 8757,33 грн. в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 5702,43 грн., заборгованість за пенею та або штрафами 54,910 грн. Крім того, 27.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 3154584, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у сумі 2000,00 грн зі строком користування протягом 30 днів (з можливістю пролонгації/автопролонгації вказаного строку), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 27.07.2021 року), сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,25 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі автопролонгації строку кредитування 5,00 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом. 29.11.2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Вердикт капітал» договір факторингу №29-11-102, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3154584. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3154584. Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 13043,50 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 1458,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 11365,50 грн, заборгованість за комісією в розмірі 220,00 грн За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідачки зазначені суми кредитної заборгованості. Ухвалою судді від 17.03.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено Договір №75749367, відповідно до умов якого [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 3000 грн. з процентною ставкою (базовою, фіксованою) 1,99 %, яка нараховується за кожний день користування позикою. Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало відповідачу кредит в сумі 3000 грн, шляхом його перерахування за реквізитами банківської картки, реквізити якої надав споживач (відповідачка), а відповідачка в свою чергу зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані проценти в обумовлений договором строк. Крім того, 27.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 3154584, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у сумі 2000,00 грн зі строком користування протягом 30 днів (з можливістю пролонгації/автопролонгації вказаного строку), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 27.07.2021 року), сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,25 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі автопролонгації строку кредитування 5,00 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимогст.1055ЦКУкраїни кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1ст.\~207\~ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно до ч.12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» ч.3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Як вбачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 05.02.2025, на виконання умов кредитного Договору, 22.05.2021 на розрахунковий рахунок відповідачки було здійснено переказ грошових коштів в сумі 3000 грн, номер карти [NUMBER] , отримувач [PERSON] . Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 2000 грн шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником (споживачем). Відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку вона добровільно не погашає. Крім того, вбачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 24.01.2025, на виконання умов кредитного Договору, 27.06.2021 року на розрахунковий рахунок відповідачки було здійснено переказ грошових коштів в сумі 2000 грн. 27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі\~ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №75749367, що був укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позичальником [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищезазначеним Договором про надання фінансових послуг №75749367. 29.11.2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Вердикт капітал» договір факторингу №29-11-102, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3154584. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3154584. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відзиву на позов відповідачка не подала. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором №75749367 належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 8757,33 грн. в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 5702,43 грн., заборгованість за пенею та або штрафами 54,910 грн. Також відповідачка зобов`язання за кредитним договором №3154584 належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 13043,50 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 1458,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 11365,50 грн, заборгованість за комісією в розмірі 220,00 грн. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.612ЦКУкраїни боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610ЦКУкраїни встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611ЦКУкраїни у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦКУкраїни\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 21800,83 грн. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості на загальну суму 21800,83 грн. В силу вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, а також оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 13 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО "ЛІГАГ АССІСТАНС" а також заявка № 695 від 01.01.2025 року про надання юридичної допомоги, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 року. Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved