Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

представник позивача Скупа Н.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 43\~137,47 гривень, яка складається з: заборгованості за спожиту у період з 01.01.2019 по 31.01.2025 електричну енергію в сумі 41\~664,96 гривні, 3% річних від суми заборгованості в сумі 368,69 гривень за період з 21.01.2019 по 23.02.2022, інфляційних втрат в сумі 1\~103,82 гривні за період з 01.03.2019 по 23.02.2022. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідачем спожито електричної енергії за період з січня 2019 року по січень 2025 року, загальний обсяг якої складає 18175 кВт*год, період споживання за особистим рахунком споживача № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . У відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 31.01.2025 на суму 41\~664,96 гривні. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка залишена відповідачем без уваги, сума до теперішнього часу не сплачена. Відповідач здійснював фактичне споживання електричної енергії за період з січня 2019 року по січень 2025 року, яка постачалася позивачем. Враховуючи несвоєчасну оплату вартості спожитої електричної енергії відповідачу нараховано: 3% річних від суми заборгованості в сумі 368,69 гривень за період з 21.01.2019 по 23.02.2022 та інфляційні втрати в сумі 1\~103,82 гривні за період з 01.03.2019 по 23.02.2022. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.05.2025 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 16.05.2025 о 17.39 годині. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. Рекомендований лист повернувся до суду з відміткою про відсутність відповідача за адресою місцезнаходження 24.05.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» та [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пунктом 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до пункту 5.1, 5.2 Договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Відповідач є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Споживання відповідачем електричної енергії підтверджується листом ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» від 13.03.2025 № 055-55.45/285 «Щодо підтвердження спожитих обсягів електричної енергії» та додатку № 1 до листа. Згідно з розрахунком за електроенергію № 55328374250110 за січень 2025 року заборгованість за спожиту електричну енергію складає 41\~664,96 гривні. Відповідно до детального стану розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , за період з січня 2019 року по січень 2025 року спожито електричної енергії в розмірі 18175 кВт/г на суму 41\~664,96 гривні, тому заборгованість 41\~664,96 гривні. На адресу відповідача надіслана досудова вимога про погашення заборгованості в сумі 58\~154,40 гривні, що підтверджується вимогою від 18.02.2025 № 1088, списком «18.02.2025 Вимога Населен П», описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком. Відповідно до розрахунку суми 3% річних за період 21.01.2019 по 23.02.2022 заборгованість складає 368,69 гривень та розрахунку суми інфляційних нарахувань за період 01.03.2019 по 23.02.2022 заборгованість складає 1\~103,82 гривні. Відносини щодо постачання електричної енергії регулюються нормами ЦК України, Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», який діяв до 30.04.2019 (далі - Закон № 1875-IV), Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», який діє з 01.05.2019 (далі Закон № 2189-VIII), Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до частин першої, другої, третьої, шостої статті 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно зі статтею 13 Закону № 1875-IV позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з електропостачання. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг зокрема належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі частини першої статті 56 Закону № 2019-VIII постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону № 2019-VIII споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до абзацу 5 пункту 13 розділу XVII Закону № 2019-VIII фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ). Згідно з підпунктом 1.2.15 пункту 1.2 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Згідно з пунктом 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до пункту 2.1.2 ПРРЕЕ не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем. В силу пункту 2.1.3 ПРРЕЕ ініціатором укладання договору споживача про падання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Згідно з пунктом 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634. 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно до пункту 2.1.6 ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь- яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтвердження споживання електричної енергії. Після набрання чинності ПРРЕЕ відповідач повідомлення про незгоду приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії до ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» не надсилав, використовував електричну енергію, здійснював її оплату, що підтверджує факт приєднання споживача до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на офіційному сайті ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» і є у загальному доступі. Суд встановив, що на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та вищевказаних норм права між сторонами встановилися договірні відносини з приводу споживання електричної енергії на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії виконав належним чином, поставивши відповідачу електроенергію, а відповідач свій обов`язок по оплаті послуги не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 41\~664,96 гривні за період з 01.01.2019 по 31.01.2025. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунки суми 3% річних за договором № 55328374 за період 21.01.2019 по 23.02.2022 та суми інфляційних нарахувань за договором № 55328374 за період 01.03.2019 по 23.02.2022, суд встановив, що 3% річних від суми заборгованості складає 368,69 гривень, а інфляційні втрати 1\~103,82 гривні. Контррозрахунок заборгованості відповідачем не поданий. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 43\~137,47 гривень, яка складається з: заборгованості за спожиту у період з 01.01.2019 по 31.01.2025 електричну енергію в сумі 41\~664,96 гривні, 3% річних від суми заборгованості в сумі 368,69 гривень за період з 21.01.2019 по 23.02.2022, інфляційних витрат в сумі 1\~103,82 гривні за період з 01.03.2019 по 23.02.2022. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3\~028 гривень.

Outcome: approved