Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

у квітні 2025 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2021. Протягом 2024 року подружні відносини між ними погіршилися, стали не стабільними, супроводжувалися частими сварками, образами, в результаті чого зникло почуття взаємної поваги та розуміння, все це зумовило напружену та складну психологічну та моральну обстановку у сім`ї. Важливі питання життя разом не вирішуються. З січня 2025 року припинили проживати разом та взагалі не підтримують спілкування, спільний побут та господарство не організовують. За вказаних обставин, які склалися між сторонами позивачка вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечитиме її інтересам. Неповнолітніх спільних дітей вони не мають. Спір з приводу майна набутого за час перебування у шлюбі, на момент звернення з даним позовом відсутній. Позивачка вважає, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, оскільки спільні відносини між ними припинені, а їх відновлення є неможливим. У зв`язку з наведеним, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Прізвище « [PERSON] » після розірвання шлюбу змінити на дівоче « [PERSON] ». Ухвалою від 15.04.2025 суд відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 20). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчить довідка про доставку смс повідомлення позивачці (а.с.23, 29), поштові конверти адресовані відповідачу повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.25,26,30,31). Позивач направила заяву у якій просить розглянути дану справу без її участі, також зазначила, що підстави для застосування заходів примирення відсутні, оскільки спільні відносини між сторонами припинені, а їх відновлення є неможливим. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає прізвище « [PERSON] » змінити на « [PERSON] » та надалі іменуватися дівочим прізвищем. За результатами розгляду справи просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн (а.с.24). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 21.01.2021 р. Машівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 02, що підтверджується оригіналом та копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 21.01.2021 року (а.с.10). Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004220950 від 31.03.2025 року позивачка [PERSON] , [INFO] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.11). За інформацією з реєстру територіальної громади про місце проживання особи наданої Виконавчим комітетом Машівської селищної ради №08-07/12/111 від 10.04.2025 року відповідач [PERSON] станом на 10.04.2025 року зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, спільних дітей не мають, подружні відносини фактично припинені, разом не проживають з січня 2025 року, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Так, позивачка у поданому позові та заяві від 22.04.2025 року просить після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » змінити та надалі іменуватися дівочим прізвищем « [PERSON] ». Як убачається зі свідоцтва про народження позивачки її дівочим прізвищем було [PERSON] , але як видно з рішення Машівського районного суду Полтавської області від 16.08.2012 року після укладення першого шлюбу отримала прізвище [PERSON] , яке і залишила собі після його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В даному випадку після розірвання шлюбу з [PERSON] у позивачки [PERSON] має залишитись прізвище або [PERSON] або попереднє [PERSON] . Отже, зважаючи на вищевикладене, та те, що з урахуванням ст.113 СК України суд не може після розірвання другого шлюбу змінити прізвище на її дівоче, при цьому позивачка не прохала змінити прізвище на дошлюбне, тобто на « [PERSON] », а тому її прізвище слід не змінювати та залишити « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved