Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Цумань, Ківерцівського району, Волинської області, батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем , від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року у справі №273/1742/15-ц шлюб між ним та [PERSON] було розірвано, сина [PERSON] залишено на виховання матері до його повноліття. Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.02.2014 року по справі №273/2196/14-ц стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 13.11.2014 року і до досягнення повноліття сином [PERSON] , а саме до [INFO] . Аліментів відповідач не сплачує з листопада 2014 року по червень 2023 року, заборгованість станом на 06.07.2023 року становить 162 750, 35 грн. Після розірвання шлюбу батько ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не турбується про фізичний і духовний стан і розвиток дитини, не переймається його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток , не сприяє доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей, засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, взагалі не бачиться та не спілкується з сином, уникає з ним будь-яких контактів. Покладених законом на батьків обов`язків він не виконує, не бере матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Усі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки батька дитини. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 06.02.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні, здійснено виклик сторін. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 22.04.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, не спілкується із сином з 2009 року , жодної допомоги не надає, аліменти не сплачує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом відзиву не скористався, надав Службі у справах дітей заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав . Представник Органу опіки та піклування Баранівської міської ради Козачок Р.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного позову, вважає, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, дитина батька не пам`ятає. Їй відомо, що відповідач на даний час проживає без реєстрації у смт. Цумань Волинської області, має там іншу сім`ю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , про що надав відповідну заяву Службі у справах дітей Цуманської селищної ради Волинської області, копію якої та копію акта обстеження умов проживання відповідача додає до матеріалів справи. Заслухавши думку дитини [PERSON] , в присутності педагога [PERSON] , який пояснив, що свого батька не знає взагалі і не спілкується з ним, жодної допомоги від нього не отримує, а тому просить позбавити його батька батьківських прав. Також пояснив, що вважає батьком спімешканця своєї матері [PERSON] . Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , представника Органу опіки та піклування Баранівської міської ради Козачок Р.М., [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2007 року, який було розірвано згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 02.02.2016 року (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.02.2014 року по справі №273/2196/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 13.11.2014 року і до досягнення повноліття сином [PERSON] , а саме до [INFO] ( а.с.8-9). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зроблених державним виконавцем Кравчук О.А., станом на 06.07.2023 року заборгованість [PERSON] становила 162750,35 грн.( а.с. 11-15). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Баранівської міської ради, 21.07.2023 року, неповнолітній [PERSON] проживає та зареєстрований разом з мамою [PERSON] та братом [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В результаті обстеження встановлено, що будинок в задовільному стані, підтримується санітарний стан, є необхідні меблі та побутові прилади, для дітей облаштовані спальні місця, наявні одяг, взуття, продукти харчування, предмети дозвілля, навчальне приладдя. У сім`ї доброзичливі стосунки (а.с.16). З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 30.08.2024 року за №162, встановлено, що батько неповнолітнього [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, і виконавчий комітет Баранівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.52,53-54). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. З огляду на наведене, встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на тривале свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватися про сина та займатись його вихованням. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що при зміні поведінки особи та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, особа має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, а також враховуючи наявність того факту, що відповідач свідомо та тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свого сина [PERSON] , а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved