Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Адвокат Цокало Т.М., в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із позовом до ТОВ «НЕССО» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7000, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за Договором №191110-11109-1 від 10.11.2019 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП [NUMBER] та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. перебуває на виконанні виконавче провадження № [NUMBER] від 02.07.2020, сторонами якого є [PERSON] та ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ». Про існування даного виконавчого провадження боржник дізнався на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Відповідно до постанови про передачу виконавчого провадження за ВП № [NUMBER] від 29.12.2023 року видану приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. виконавче провадження було передано до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. Відповідно до постанови про передачу виконавчого провадження за ВП № [NUMBER] від 01.10.2024 року видану приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. виконавче провадження було передано до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною було надано матеріали виконавчого провадження за ВП [NUMBER] до Автоматизованої системи виконавчого провадження, з якими представник позивача ознайомилась за допомогою ідентифікатору доступу: [NUMBER]. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 26.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацьким Ігорем Вікторовичем, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06. 1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Договором №191110-11109-1 від 10.11.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ". Заборгованість за Договором №191110-11109-1 від 10.11.2019 року. Строк платежу за вказаним Договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення платежів проводиться за період з 10.11.2019 року до 17.06.2020 року. Сума заборгованості становить 17130 гривень, що складається з : 3000 прострочена заборгованість за сумою кредитою; 14130 гривень - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Даний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП [NUMBER] від 02.07.2020 року. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що: нарахування заборгованості суперечить п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12; нотаріусом не перевірено факт безспірності заборгованості на що звертає увагу Верховний суд у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16; нотаріус вчинив виконавчий напис, на підставі документів. які не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; відсутня виписка з особового рахунка, що є обов`язковою для вчинення виконавчого напису; нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався п. 2 Переліку. який постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконним та нечинним; вчинення виконавчого напису на нотаріально не посвідченому договорі суперечить висновкам Верховного Суду, що викладені в п.83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17; вчинення виконавчого напису на не нотаріально посвідченому договорі суперечить позиції Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та від 12 березня 2020 року у справі N 757/24703/18-ц . II. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 13.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не викликалися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. III. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 26.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 7000, про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №191110-11109-1 від 10.11.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ". Відповідно до виконавчого напису, строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.11.2019 по 17.06.2020. Сума заборгованості складає 17130 грн, що складається з: 3000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн - прострочена заборгованість за комісією; 14130 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за сумую кредиту; 0,00 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, в розмірі 1 200 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 18330 гривень. 02.07.2020 на підставі заяви стягувача ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 7000 від 26.06.2020 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості у розмірі 18330 гривень (а.с. 26-27). 29.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. передано виконавче провадження ВП [NUMBER] (зв. а.с.27-28). 29.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. прийнято виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 7000, виданого 26.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. (а.с.29-30). 01.10.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. передано виконавчий напис № 7000, виданий 26.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. (зв. а.с.30-31) 01.10.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. прийнято виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 7000, виданого 26.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості у розмірі 18330 гривень (зв. а.с.31-32). Відповідно до роздруківки скріншоту з ОреnDataUa Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ" змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕССО" код за ЄДРПОУ: 41146462. IV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем не надано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 191110-11109-1 від 10.11.2019. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс18). Згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 10.11.2019 по 17.06.2020. Сума заборгованості складає 17130 грн, що складається з: 3000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн - прострочена заборгованість за комісією; 14130 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за сумую кредиту; 0,00 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 1 200 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 18330 грн. Однак, на підтвердження даної суми відповідачем не подано розрахунку. Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни у Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. На час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором № 191110-11109-1 від 10.11.2019 як безспірної, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору №1204 про надання правничої допомоги від 21.02.2025 адвокатом Цокало Т.М. та ордеру (зв.а.с18-21). Позивач сплатила на користь адвоката 3000 гривень гонорару за надання правничої допомоги відповідно до квитанції №1204 від 28.02.2025 та акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 від 24.04.2025. Борг [PERSON] перед адвокатом Цокало Т.М. за надані нею послуги становить 5500 гривень (а.с. 34,35). Суд, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом зазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved