Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2025 року у справі № 369/10009/23 позов задоволено повністю. Позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» про стягнення грошових коштів задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 2В, оф. 31; ідентифікаційний код 36003268) на користь [PERSON] ( [INFO] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) 94\~652,00 (дев`яносто чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні 00 копійок основного боргу, три відсотки річних у розмірі 3 664,20 (три тисячі шістсот шістдесят чотири) гривні 20 копійок, інфляційні витрати у розмірі 26 146,43 (двадцять шість тисяч сто сорок шість) гривень 43 копійки, 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок відшкодування моральної шкоди та сплачений судовий збір у розмірі 1 294, 36 (одна тисяча двісті дев`яносто чотири) гривні 36 копійок. 21.01.2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Шевцової Олени Володимирівни надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, згідно якої останній просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 369/10009/23, яким стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання 26.02.2025 року учасники справи не з`явилися, відповідач заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення суду не надав. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Судом встановлено, що під час ухвалення рішення, не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Вказані витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги від 20.06.2023 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 21.08.2023 року до договору про надання правової допомоги від 20.06.2023 року та довідкою про підтвердження надходження грошових коштів від 21.08.2023 року. Відповідно акту приймання-передачі наданих послуг за договором від 20.06.2023 року адвокатом Шевцова О.В. надала [PERSON] наступні послуги: усна консультація з вивченням документів, узгодження правової позиції 1\~000 грн, підготовка, складання та подання позовної заяви до Києво-Святошинського суду Київської області про стягнення грошових коштів 7\~000 грн, підготовка, складання та подання нової редакції позовної заяви до суду на виконання ухвали судді Києво-Святошинського суду Київської області Волчко А.Я. від 03.07.2023 року про усунення недоліків 2\~000 грн. Враховуючи вищевикладене, витрати понесені на отримання правничої допомоги [PERSON] під час розгляду справи № 369/10009/23 обґрунтовані відповідними документами в повному обсязі та мають об`єктивний характер. Згідно з\~ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2025 року у справі № 369/10009/23 задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Згідно з ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України\~в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. За таких обставин витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню повністю у розмірі 10 000 гривень, оскільки цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі № 369/10009/23 та заявою про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи складність справи, тривалість судового розгляду, те, що позивачем доведено співмірність витрат на правничу допомогу та надано суду докази надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, суд стягує з відповідача на користь позивача 10 000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved