Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Онлайн\~Фінанс" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження ВП №65728894 від 09.06.2021 р., відкрите на підставі виконавчого напису №20874 вчиненого 19.05.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 18\~301.90 грн. Зазначила, що ніяких договорів з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вона не укладала та дізналась про відкриття виконавчого провадження після заблокування її банківських рахунків та списання з її картки 2\~915 .00 грн. Жодних заборгованостей вона не має. Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавств, зокрема вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат». На момент вчинення виконавчого напису заборгованість за договором не була безспірною. Нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Тому позивачка просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса № 20874 від 19.05.2021 р. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача списані з банківської картки грошові кошти в розмірі 2\~915.00 грн., судовий збір в розмірі 605.60 грн. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року відкрито провадженні у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 16-17). 16 червня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове\~засідання позивачка\~ [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, також зазначила, що спірний договір, який укладений начебто між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 03.07.2019 р. за №535118521 нотаріально не посвідчувався та згідно практики Верховного Суду, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 43). Представник відповідача ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" у судове засідання повторно не з`явився, відповідач про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до положень ст.128\~ЦПК України (а.с. 45-47, 50-51). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України за наявності згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином (а.с. 52-54), про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - приватний виконавець виконавчого\~округу Дніпропетровської\~області Сидорук\~Л.В. у судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі приватного виконавця (а.с.26). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим 19 травня 2021 року приватним нотаріусом\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 20874, стягнуто з позивача по справі [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42254696) заборгованість за Кредитним договором №535118521 від 03 липня 2019 року, який укладений між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (правонаступник ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС») у загальній сумі 18 301 грн. 90 коп. ( а.с. 32). У зв`язку з примусовим виконанням вищевказаного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 09.06.2021 р. було відкрито виконавче провадження № 6572889 (а.с. 33). 23.04.2025 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12). 22.04.2025 р. винесено постанову приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. про арешт коштів боржника (а.с.10). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ст.\~18\~Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст.\~39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету\~Міністрів України від\~26.11.2014\~р.\~№ 662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 р., якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 20874 від 19.05.2021 р. встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. за № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 19 травня 2021 року повинен був врахувати, що станом на 19 травня 2021 року Постановою КМУ №662\~від 26.11.2014\~р.\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні. Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Суду не було надано відповідачем доказів того, що кредитний договір № 535118521 від 03 липня 2019 року, який укладений між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та позивачкою [PERSON] був нотаріально посвідчений, оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Також суд зазначає, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що ТОВ «Фінансова Компанія\~«Онлайн Фінанс» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором № 535118521 від 03 липня 2019 року. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності необхідних для вчинення такого напису документів. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Інші доводи позивачки є похідними. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 19 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 20874, яким стягнуто заборгованість з позивачки на користь ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" в загальній сумі 18\~301.90 грн., а тому порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивачка також просить стягнути з ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" кошти в розмірі 2\~915.00 грн., які були списані з її картки при виконанні виконавчого напису нотаріуса. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 20.05.2025 р. № 48819, станом на 20.05.2025 р. в межах виконавчого провадження з доходів боржника [PERSON] стягнуто, зокрема, 9 293.80 грн. - в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням та перераховано на рахунок стягувача ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (а.с.26). Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь суму стягнутих коштів у розмірі 2 915.00 грн. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивачки слід стягнути грошові кошти у розмірі 2 915.00 грн. / згідно заявлених позовних вимог/ в межах сплати заборгованості за виконавчим провадженням №65728894, які були утримані із доходів позивачки в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом № 20874, який було вчинено 19.05.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми ст. 1212 ЦК України, викладених у постанові від 16.01.2019 р. у справі №753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Оскільки даним рішенням суду визнається виконавчий напис №20874 від 19.05.2021 р. таким, що не підлягає виконанню, то вищевказана сума в розмірі 2 915.00 грн. вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 605.60 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Стосовно застосованих у цій справі заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст.\~158\~ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved