Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просив: визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку, призначити заявника його опікуном. Заявник зазначив, що його батько [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи (підгрупа «Б», з 01.01.2017 р.) довічно (з приводу перенесеного інсульту), що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0775602 від 13.01.2017 р. Броварської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії та посвідченням серії [NUMBER] виданим Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області від 17.02.2017 р. За станом здоров`я та згідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0775602 від 13.01.2017 р., [PERSON] потребує стороннього догляду, який постійно здійснюю заявник - [PERSON] (що підтверджується актом № 25 про встановлення факту здійснення догляду Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області від 11.03.2024р.). Згідно консультативного висновку психіатру поліклінічного відділення Бучацької міської лікарні Бучацької міської ради, [PERSON] має суттєві розлади психіки та поведінки внаслідок перенесеного ішемічного інсульту в 2014 р. в середній мозковій артерії з когнітивними зниженнями (не розуміє звернену до нього мову, лише повторюєте, що йому говорять, погано розмовляє, не впізнає знайомих, часто кричить незрозумілі речення, не може самостійно себе обслуговувати, не може сам взяти їсти, має різко звужене коло інтересів, не може самостійно висловлювати свої думки та бажання), внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на викладене, заявник просив суд визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити [PERSON] ,[INFO] , його опікуном. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали. У судовому засіданні представник заінтересованої особи - виконавчого комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області Буйваленко Я.С.проти задоволення заяви не заперечувала. У судовому засіданні представник особи, відносно якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] ,[INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0775602 від 13.01.2017 р. Броварської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії та посвідченням серії [NUMBER] , виданою Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області від 17.02.2017 р. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи (підгрупа «Б», з 01.01.2017 р.) довічно (з приводу перенесеного інсульту), За станом здоров`я та згідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0775602 від 13.01.2017 р., [PERSON] потребує стороннього догляду. Актом № 25 про встановлення факту здійснення догляду Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області від 11.03.2024р.) підтверджено факт того, що заявник здійснює постійний нагляд за [PERSON] . Згідно консультативного висновку психіатру поліклінічного відділення Бучацької міської лікарні Бучацької міської ради, [PERSON] має суттєві розлади психіки та поведінки внаслідок перенесеного ішемічного інсульту в 2014 р. в середній мозковій артерії з когнітивними зниженнями (не розуміє звернену до нього мову, лише повторюєте, що йому говорять, погано розмовляє, не впізнає знайомих, часто кричить незрозумілі речення, не може самостійно себе обслуговувати, не може сам взяти їсти, має різко звужене коло інтересів, не може самостійно висловлювати свої думки та бажання), внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №441-ц від 25 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - розлад особистості та поведінки внаслідок судинного ураження головного мозку (ГПМК 2014 р.) з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням (F70.82) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі №6-384цс16 зроблено висновок, що «за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений». Розгляд справ про визнання фізичної особи недієздатною здійснюється судом у порядку окремого провадження, визначеному цивільним процесуальним законом. Згідно із частиною першою статті 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (частина перша статті 296 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ст. 55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно із приписами ст. 62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних стосунках з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливостей особи виконувати обов`язки опікуна. Згідно з ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. На підставі ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Оцінюючи досліджені докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved