Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. В обгрунтування позову зазначив, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, тому станом на 01.04.2025 року виникла заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 2485,86 грн. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 2485,86 грн., 3 % річних в розмірі 42,47 грн., інфляційні втрати - 188,75 грн., 3028 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17.04.2025 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце судового засідання для розгляду справи по суті. 26.05.2025 року від представника відповідача Груздова М.І. надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував. Вказав, що позивачем до позовної заяви не додано доказів того, що між сторонами склалися правовідносини щодо розподілу природного газу, а також документального підтвердження споживання природного газу відповідачем. Зазначив, що відсутні докази отримання позивачем ліцензії на розподіл (доставку) природного газу та що в межах с.Кашубівка, Полтавського району, Полтавської області на законних підставах перебуває газорозподільна система. Також посилався на відсутність доказів того, що АТ «Полтавагаз» робило звірку кожного місяця із відповідачем по факту отриманих нею послуг розподілу природного газу. Крім того, посилався на постанову КМУ від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка забороняє будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та вчиняти заходи щодо припинення газопостачання (а.с.40-61). 29.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є наявність фізичного підключення об`єкта споживача за адресою: [ADDRESS] до газорозподільної мережі та споживання природного газу, що підтверджене зняттям контрольних показників лічильника. Акцептування типового договору розподілу природного газу побутового споживача [PERSON] відбулось шляхом вчинення нею дій, зокрема щодо споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями контрольних перевірок газових лічильників. Відсутність письмово укладеного договору розподілу природного газу не позбавляє [PERSON] від обов`язку по сплаті отриманих послуг з розподілу природного газу вказаною адресою, оскільки остання є власником житлового будинку. Твердження відповідача щодо відсутності ліцензії на право провадження АТ «Полтавагаз» господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Горішні Плавні, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського, Кременчуцького районів та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області) є безпідставним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України, оскільки 15.07.2017 року постановою НКРЕКП № 778 прийнято рішення про видачу ПАТ Полтавагаз ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні, експлуатації ПАТ Полтавагаз, без обмеження строку дії ліцензії. Також зазначив, що Кодекс газорозподільних систем не вимагає робити звірки кожен місяць із відовідачем, як зазначав у відзиві представник відповідача. Крім того, [PERSON] не зверталася до АТ «Полтавагаз» і заявою про проведення звірки фактичного використаних об?ємів природного газу. Щодо посилання представника відповідача на заборону стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги під час дії воєнного стану на підставі ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання» зазначив, що вказаний закон стосується тих областей, на яких ведуться (велися) бойові дії, а територія с.Кашубівка, Полтавського району Полтавської області, зокрема не входить до переліку територій,на який ведуться (велися) такі дії (а.с.62-77). Ухвалою суду від 16.06.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено. У судове засідання представник позивача не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання 14.05.2025 року, 16.06.2025 року не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України та направлення судових повісток на останню відому адресу її місця реєстрації (а.с.27,28,37,39), доказів поважності неявки до суду не надала, будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник відповідача\~ [PERSON] , будучи\~належним чином\~повідомленим про\~дату,\~час та\~місце судового\~розгляду, в судове засідання також не з?явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Згідно ч.1, ч.3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються\~ЦК України, Кодексом газорозподільних систем,\~Законом України «Про ринок природного газу»,\~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та іншими нормативно-правовими актами України. Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~визначено, що ринок природного газу - це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Відповідно до ч.1\~ст. 4 зазначеного Закону, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до статтей 626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Відповідно до п.3. Розділу Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ «Полтавагаз»,\~обсягів природного\~газу до\~об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2494. При вирішенні\~всіх питань,\~що не\~обумовлені Договором,\~сторони зобов`язуються\~керуватися Законом\~України "Про\~ринок природного\~газу"\~і Кодексом\~газорозподільних систем. Відповідно до п.4 Розділу І Кодексу побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Судом встановлено, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії (Постанова НКРЕКП №778 від 15.06.2017р. зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП №941 від 04.06.2019р.) здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, що знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №360669717 від 02.01.2024 року, [PERSON] є одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 73). Відповідач [PERSON] є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , має о/р [NUMBER] , персональний код ідентифікації споживача (Код ЕІС:56ХМ26І010432306) як суб`єкта ринку природного газу. (а.с. 12). Фактом приєднання відповідача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу (акцептування договору) є споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується зняттям контрольних показників лічильника, рахунком оператора (а.с. 12,74) Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Цивільним кодексом України , Кодексом газорозподільних систем , законом України «Про житлово-комунальні послуги», законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання його умов не допускається. Згідно ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно споживача сплатити товариству кошти до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Обов`язок споживача сплатити товариству кошти за отримані послуги з газопостачання випливає з приписів ст.ст.526,\~611,\~901,\~903 ЦК України. Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.7\~та ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача. 3 01 січня 2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послугу з його розподіл. Пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік. Відповідно Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл. 1 розділ І Кодексу). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Постановою НКРЕКП №3037 від 24.12.2019 року (з змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року в розмірі 1,14 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 року - 1,308 грн. за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 року №2460 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2021 року - 2,316 грн. за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 №129 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.02.2021 року - 2,136 грн. за 1 куб.м. на місяць (3 урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2764 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2022 року - 2,112 грн. за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Таким чином, з 01.01.2024 року по 01.04.2025 року відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного договору до сплати боржнику нараховується щомісяця : з 01.01.2024 року - 175,30 грн, з 01.01.2025 року - 127,42 грн, які вона має сплачувати. У зв`язку з неповним погашенням відповідачем боргу за спожитий природний газ, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованість за послуги з розподілу природного газу. Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 30.01.2024 року, який є чинним, стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу станом на 01.01.2024 року в розмірі 7546, 71 грн. (а.с.16). Відповідач [PERSON] із заявою про скасування судового наказу до суду не зверталася, судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ( а.с.76) Відповідно до пункту 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України\~передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Отже, споживач зобов`язаний оплатити вартість отриманих послуг з розподілу спожитого ним природного газу, якщо фактично споживав його. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, де зазначено, що відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги. Судом встановлено, що свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» виконало належним чином. Проте споживач [PERSON] скориставшись наданими послугами, належним чином не виконувала обов`язки по сплаті їх вартості, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за послуги з розподілу природного газу з 01.01.2024 по 01.04.2025 в розмірі 2485,86 грн , що підтверджується карткою абонента [PERSON] о/р [NUMBER] за адресою об`єкта споживання: [ADDRESS] (а.с. 12). Таким чином, відповідач, як власник будинку, в якому були отримані житлово-комунальні послуги, а саме з розподілу природного газу, мав обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу утворилася заборгованість в розмірі 2485,86 грн., яка ним не погашена. Розмір заборгованості за послуги з розподілу природного газу [PERSON] не був спростований належними доказами. В ході судового розгляду справи, у відзиві на позов, представник відповідача заперечував факт, що відповідач є споживачем природного газу, однак не надав суду доказів про те, що відповідач не користується послугами газопостачання, не споживала природний газ у спірний період чи її домогосподарство було відключено від газопостачання (або ж газопостачання було припинено у передбаченому законом порядку), чи вона подавала до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу до його домоволодіння. Щодо твердження відповідача, щодо ненадання позивачем завірених копій ліцензій та ліцензійних умов АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на розподіл (доставку) природного газу, суд вказує, що ця інформація є загальнодоступною, підприємство здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 15 червня 2017 року №778 зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 04 червня 2019 року №941, в межах території Полтавської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Полтавагаз», що оприлюднено на сайті Регулятора (веб-сайт: https://www.nerc.gov.ua). Згідно частини сьомої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора,якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. З вищевказаної правової норми вбачається, що факт оприлюднення на сайті регулятора постанови щодо встановлення тарифу на послугу свідчить про набрання нею чинності та обов`язковості її виконання. Доводи відповідача про безпідставність позовних вимог у зв`язку з тим, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів, щодо наявності у АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» об`єктів газової інфраструктури та не надано документального підтвердження, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» може займатися розподілом природного газу, суд вважає безпідставними та не бере до уваги, оскільки вони не є такими, що спростовують наявність у відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за послуги з розподілу природного газу, враховуючи вищенаведені у цьому рішенні норми права та встановлені юридичні факти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позові вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з розподілу природного в розмірі 2485,86 грн. є обґрунтованими та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення втрат від інфляції та відсотків за користування коштами суд зазначає наступне. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку абонента [PERSON] , перевіреного судом, за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 втрати від інфляції становлять 188,75 грн., відсотки за користування коштами за період з 21.01.2024 по 07.04.2025 становлять 42,47 грн. (а. с. 13,14). Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо неправомірного нарахування інфляційних втрат та 3% річних , з огляду на те, що положеннями постанови КМУ від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань в територіальних громадах, які розташовані на території, де ведуться (велися) бойові дії, оскільки згідно наказу Міністерства розвику громад та територій №376 від 28.02.2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Полтавська область, в тому числі с.Кашубівка Полтавського району не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф. Частиною першою статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.12\~, ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленому законом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши норми права та встановлені юридичні факти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за розподіл природного газу у сумі 2485,86 грн, інфляційні втрати в розмірі 188,75 грн, три відсотки річних в розмірі 42,47 грн, а всього - 2717,08 грн. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с.1-3) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved