Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника адвоката Кодрян Я.Д., звернулася до суду із позовом до Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , в якій просить: визнати за [PERSON] право власності на частку в квартирі [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що двокімнатна квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] , належала батькові позивачки [PERSON] та матері позивачки [PERSON] на праві спільної часткової власності, по частці кожному з них відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1995 року, виданого органом приватизації Заставнівської міської ради Чернівецької області на підставі розпорядження від 03.02.1995 року за №11. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на частки вказаної двокімнатної квартири. Станом на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з нею проживав батько позивачки [PERSON] , який був зареєстрований у вказаному житловому приміщенні. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] на частки двокімнатної квартира, оскільки постійно проживав та був зареєстрований з нею. Проте внаслідок помилково зазначення в довідці сільської ради відомостей про те, що на момент смерті [PERSON] разом з нею в одному житловому приміщенні проживала її донька (сестра позивачки) [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину [PERSON] було видано приватним нотаріусом 05 липня 2023 року лише на частку квартири, а не на частку, яку фактично він успадкував, як спадкоємець за законом. Вказує, що [PERSON] з 26.03.2007 знята з реєстраційного обліку та не проживала у зазначеній вище квартирі разом з матір`ю, а була зареєстрована в [ADDRESS] . Окрім того, зазначає, що батьком позивачки [PERSON] було складено заповіт від 01 червня 2021 року, відповідно до якого він заповів все своє майно доньці [PERSON] [INFO] помер батько позивачки та після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно - двокімнатну квартиру в [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1995 та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом 05 липня 2023 року лише на частку квартири, а не на частку, яку фактично він успадкував. Тому після смерті [PERSON] 29.01.2025 року приватним нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину на часток квартири. По цій причині свідоцтво про право власності на частку у вказаній квартирі позивачці не видано. Посилається на те, що оскільки позивачка успадкувала вказану частку в спадковому майні як спадкоємиця за заповітом після смерті батька, проте позбавлена можливості оформити право власності на частку квартири у нотаріальному порядку, то змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14.04.2025 відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засіданняна 12:00 год. 20.05.2025. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.05.2025 прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог, заявлених до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та провадження по справі в цій частині позовних вимог закрито. Залучено [PERSON] та [PERSON] до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Підготовче засідання відкладено до 10:00 год. 19.06.2025. В підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Кодрян Я.Д., не з`явились, скерували до суду заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечують проти задоволення позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 жовтня 1958 року батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1995 року, виданого органом приватизації Заставнівської міської ради Чернівецької області на підставі розпорядження від 03.02.1995 року за №11, двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належала батькові позивачки [PERSON] та матері позивачки [PERSON] на праві спільної часткової власності, по частці кожному з них. Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , виданого комунальним підприємством Кадубовецької сільської ради «Заставнівське бюро технічної інвентаризації» 13.04.2023 року, квартира складається з 2-х кімнат, загальна площа становить 49,90 кв.м., в тому числі житлова площа - 28,80 кв.м. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на частки двокімнатної квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] та належала спадкодавцю на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частина 1 ст.1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: чоловік [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Кострижівської селищної ради від 25.04.2023 року № 234 та витягу з будинкової книги прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] (аркуш 3) станом на момент смерті [PERSON] за вказаною адресою з нею проживав чоловік (батько позивачки) [PERSON] , який був зареєстрований у вказаному житловому приміщенні. Окрім того, у довідці, виданої виконкомом Кострижівської селищної ради від 25.04.2023 року № 234, зазначено, що станом на день смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] разом з нею проживала її донька (сестра позивачки) [PERSON] , дата реєстрації 26.03.2007 року. Разом з тим, у довідці виконкому Кострижівської селищної ради від 18.07.2023 року за № 378, виданій [PERSON] , вказано, що його донька [PERSON] , [INFO] , у спадковому будинку, що належить [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] не проживає та знята з реєстраційного обліку 26.03.2007 року та зареєстрована в [ADDRESS] з 03.04.2007 року. Також відповідно до довідки виконкому Кострижівської селищної ради від 14.08.2023 року за № 435, виданій [PERSON] , зазначено про те, що у раніше поданій довідці від 25.04.2023 року № 234 надані помилкові дані, які стосуються реєстрації [PERSON] , а саме зазначена дата реєстрації 26.03.2007 року в квартирі [ADDRESS] є насправді датою її зняття з обліку із вищезазначеної квартири. Крім того, у довідці виконкому Кострижівської селищної ради від 17.03.2025 року за № 149, виданій [PERSON] , вказано, що [PERSON] з 26.03.2007 року по день смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , не проживала разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Також як вбачається з витягу з будинкової книги прописки громадян за вказаною адресою (аркуш 3) [PERSON] 26.03.2007 року знято з реєстрації місця проживання. Таким чином встановлено, що сестра позивачки [PERSON] у квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS] , на день смерті матері [PERSON] не проживала та не була зареєстрована. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Із заявою про прийняття спадщини, чи відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у встановлений законом строк не зверталася, отже вважається такою, що спадщину не прийняла. Також позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Малітовської Т.М. із заявою про те, що спадщину після смерті матері не прийняла та на неї не претендує. Як вбачається з копії спадкової справи [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , яка складалась з частки вищезазначеної квартири, оскільки постійно проживав та був зареєстрований з нею. Проте, як встановлено судом, свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] було видано приватним нотаріусом 05 липня 2023 року за реєстровим № 1420 на частку квартири, враховуючи помилкові відомості зазначені в довідці, виданій виконкомом Кострижівської селищної ради від 25.04.2023 року № 234, про те, що на момент смерті [PERSON] разом з нею в одному житловому приміщенні проживала її донька [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] 01 червня 2021 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, в якому спадкоємицею належного йому зазначеного в заповіті майна визначено його доньку [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на нерухоме майно - двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] , і належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1995 року, виданого органом приватизації Заставнівської міської ради Чернівецької області на підставі розпорядження від 03.02.1995 року за №11 та на підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину,виданого приватним нотаріусом 05 липня 2023 року за реєстровим № 1420 на частку квартири. 29.01.2025 року приватним нотаріусом позивачці [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на часток квартири за вказаною вище адресою (спадкова справа 55/2024, зареєстровано в реєстрі за № 109). Сестра позивачки [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька не зверталася, отже спадщину не прийняла. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Проте, судом встановлено, що право власності на частку квартири адресою [ADDRESS] ніким не оформлено. Будь-які інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , окрім її чоловіка [PERSON] відсутні. Будь-які інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , окрім його доньки [PERSON] відсутні. Також матеріали спадкових справ не містять відомостей щодо прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] . [PERSON] не проживала на день смерті зі спадкодавцем - її матір`ю [PERSON] та не прийняла спадщину на нерухоме майно частку у квартирі [ADDRESS] . Вказану частку фактично успадкував чоловік спадкодавця [PERSON] , оскільки постійно проживав зі своєю дружиною, враховуючи, що відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину. Однак, внаслідок помилково зазначення в довідці сільської ради відомостей про те, що на момент смерті [PERSON] разом з нею в одному приміщенні проживала [PERSON] , свідоцтво про власності на спадщину [PERSON] було видано нотаріусом лише на частку квартири. Тому після смерті батька [PERSON] нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину на часток квартири. Свідоцтво про право власності на частку у вказаній квартирі приватним нотаріусом позивачці не видано. Вказану частку в спадковому майні позивачка успадкувала, як спадкоємиця за заповітом після смерті батька [PERSON] , проте у неї наявні перешкоди для оформлення права власності на частку квартири у нотаріальному порядку. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Наявність в спадковій справі, заведеної після смерті матері позивачки [PERSON] , довідки сільської ради, в якій помилково зазначено, що на момент смерті [PERSON] разом з нею в одному приміщенні проживала [PERSON] , стало в подальшому перешкодою позивачці для оформлення права власності на частку квартири у нотаріальному порядку після смерті батька [PERSON] . Разом з тим, сестра позивачки [PERSON] не проживала на день смерті зі спадкодавцем - її матір`ю [PERSON] . Вказаний факт підтверджений дослідженими судом доказами. Оскільки встановлення зазначеного факту необхідно позиваці для набуття права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування за заповітом, відповідна вимога заявлена позивачкою про визнання права власності на частку у спадковому майні за обставин цієї справи є ефективною, а обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, це процесуальний обов`язок суду. Вказане узгоджується з правовим висновком, зробленим в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі № 573/2336/19. Враховуючи викладене та те, що [PERSON] фактично прийняв спадщину та набув право на частку спадкового нерухомого майна (квартири) після смерті своєї дружини [PERSON] , а отримав свідоцтво про право на спадщину лише на частку вказаного майна, то право позивачки на успадкування за заповітом вказаної частки спадкового майна після смерті батька є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті батька, то позивачка має право на визнання за нею права власності частку у квартирі [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту її прав є ефективним, позовна вимога обґрунтована та підлягає задоволенню з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 10:00 год. 19.06.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 27.06.2025 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 27.06.2025. На підставі викладеного та

Outcome: approved