Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 січня 1995 року Відділом по приватизації державного житлового фонду Виконкому міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження № 1/1 від 04 січня 1995 року, позивачу [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у Горлівському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 24693, реєстрова книга 90-П 07.02.1995. З метою реєстрації права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач звернулася до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації її права було відмовлено з тих підстав, що державний реєстратор не отримав підтвердження інформації від компетентного органу, який проводив реєстрацію права власності до 01 січня 2013 року про зареєстровані права на вищевказану квартиру. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Горлівської міської ради Донецької області будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 січня 1995 року Відділом по приватизації державного житлового фонду Виконкому міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження № 1/1 від 04 січня 1995 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира загальною площею 44,20 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] у Горлівському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 24693, реєстрова книга 90-П 07.02.1995. Згідно інформаційної довідки № 427269489 від 16.05.2025, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області № 73170885 від 16.05.2024 та № 73843576 від 26.06.2024, листа державного реєстратора № 01.1-19/620 від 16.05.2024, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою № 60966801 від 13.05.2024 через неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носії інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (у редакції станом на час розгляду справи), місто Горлівка, що входить до Донецького району Донецької області, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на вищевказану квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на квартиру, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Горлівка Донецької області) на даний час неможливо, позивач не може зареєструвати своє право власності, чим позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном, що безпосередньо порушує її право власності, тому заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved