Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Представник ТОВ «Коллект центр» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами №3335192456 від 21.01.2021 року та №8394992747 від 09.10.2020 року в розмірі 35917,38 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Вимоги мотивує тим, що 09.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено договір №8394992747, 21.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено договір №3335192456. Вказані кредитні договори, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення кредитного договору та до яких позичальник приєднався підписавши кредитний договір складають єдині кредитні договори. 07.10.2016 було укладено договір №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №8394992747 від 09.10.2020 року та №3335192456 від 21.01.2021 року. 21.12.2023 було укладено договір №НІ/11/14-Ф, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8394992747. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №8394992747. 21.12.2023 було укладено договір №НІ/11/13-Ф, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3335192456. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3335192456. Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №8394992747 від 09.10.2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16829,93 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7132,65 грн., заборгованість за комісіями 9697,28 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3335192456 від 21.01.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19087,45 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8690,62 грн., заборгованість за комісіями 10396,83 грн. Враховуючи викладене представник позивача змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомила. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 09.10.2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8394992747, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 12885,00 грн., строк на який надається кредит 12 місяців. Процентні ставки: при надані кредиту 1,50%, щомісячні проценти 3,99%. (а.с. 19-21). ТОВ «ФК «ЦФР»» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши кошти на картку [PERSON] , що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] за період з 09.10.2020 року по 21.12.2023 року. (а.с. 41-48). Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №8394992747 від 09.10.2020 року станом на 03.04.2025 року становить 16829,93 грн. (а.с. 50). 21.01.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3335192456, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 13845,00 грн., строк на який надається кредит 18 місяців. Процентні ставки: при надані кредиту 1,50%, щомісячні проценти 3,99%. (а.с. 16-17). ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши кошти на картку [PERSON] , що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 21.01.2021 року по 21.12.2023 року. (а.с. 22-39). Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №3335192456 від 21.01.2021 року станом на 03.04.2025 року становить 19087,45 грн. (а.с. 49). 07.10.2016 року між ПАТ «Таскомбанк» (Новий кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (Первісний кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 факторингу №26-01/2022-83, згідно умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 вказаного договору сторони погодили, первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги. Пунктами 9.2, 9.4 зазначеного договору передбачено, що цей договір діє протягом одного календарного року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У випадку якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна з сторін не ініціювала його розірвання договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. (а.с. 51-52). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року до ПАТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги за кредитними договорами №8394992747 від 09.10.2020 року та №3335192456 від 21.01.2021 року, боржником за якими є [PERSON] (а.с. 53-54). 21.12.2023 року між АТ «Таскомбанк» (Клієнт) та ТОВ «Коллект центр» (Фактор) укладено договори факторингу №НІ/11/13-Ф та №НІ/11/14-Ф, згідно умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог. (а.с. 55-57, 61-63). Як вбачається з реєстрів прав вимоги до договорів факторингу №НІ/11/13-Ф та №НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 року АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Коллект центр» права вимоги боргу до позичальників, зокрема і до [PERSON] за кредитними договорами №8394992747 від 09.10.2020 року в розмірі 16929,93 грн. та №3335192456 від 21.01.2021 року в 19187,45 грн. (а.с. 59-60, 65-66). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст.ст.525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитними договорами, договором факторингу та договором про відступлення права вимоги. Як встановлено судом, відповідачка не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитними договорами, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Згідно ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні: договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «Коллект центр» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (адвокатське об`єднання), відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; платіжна інструкція №0510920001 від 04.04.2025 року, з якої слідує, що ТОВ «Коллект центр» на рахунок отримувача ЛІГАЛ АССІСТАНС АО сплачено кошти в розмірі 117000 грн. за надання правової допомоги згідно договору №01-07/2024 від 01.07.2024 року; заявка на надання юридичної допомоги №26 від 01.03.2025 року про те, що ТОВ «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; витяг з акту про надання юридичної допомоги №6 від 31.03.2025 року, з якого слідує, що вартість витрат на правову допомогу складає 13000 грн. Відповідно до ч.3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на складність справи, виконані адвокатом роботи по даній справі, що слідує з матеріалів справи (усна консультація, підготовка пропозицій, складання позовної заяви), суд приходить до висновку про співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені до стягнення, і що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 549, 1054 ЦК України та

Outcome: approved