Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визначення місця проживання дітей. У своєму позові позивач посилається на те, що вона, [PERSON] та відповідач, [PERSON] , мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем не перебували в зареєстрованому шлюбі, але проживали тривалий час як одна сім?я. Відповідачем, як батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , неодноразово порушувались його обов?язки як батька до дитини, так і чоловіка як при спільному проживанні так і після. Під час спільного проживання з відповідачем були випадки вживання відповідачем алкогольних напоїв у великій кількості в присутності дітей. Відповідач раніше притягався до кримінальної відповідальності. Відповідачем за час спільного проживання так і після, постійно застосовувалось психологічне та фізичне насилля до [PERSON] на очах дітей, так і безпосередньо до малолітніх дітей. З 2022 року малолітні діти залишилися проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS] , а відповідач в свою чергу повністю звільнив себе від виконання батьківських обов`язків по відношенню до спільних малолітніх дітей. Позивач вважає, що основне місце проживання дітей повинно бути з матір`ю дітей, адже: - саме мати дітей займається весь час вихованням дітей, діти пов`язані до матері; - позивач як мати характеризується позитивно; - неподалік від місця проживання позивача знаходиться школа, яку відвідують діти, дитячі майданчики з гойдалками, де зазвичай малолітні діти проводять свій час, також неподалік знаходиться Школа танців, яку відвідує старша донька та зал - боксу, який відвідує молодший син. - місцем постійного проживання позивача є двокімнатна квартира, квартира облаштована усім необхідним для дітей відповідного віку, у кожного із дітей своє окреме ліжко, свої окремі шафи для речей, письмовій стіл для навчання; - малолітні діти [PERSON] , [PERSON] з матір`ю перебувають у безпеці та стабільному соціальному середовищі; - у позивача відсутні шкідливі привички такі, як вживання спиртними напоями, вживання образливих слів, вживання наркотиків та інше; - позивач має достатньо часу, який присвячує дітям; - за місцем проживання позивача проживає багато однолітків та друзів малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з якими вони постійно грають та товаришують; - умови за яких діти не можуть проживати разом із позивач - відсутні. Позивач, як мати малолітніх дітей, вважає, що малолітні діти, [PERSON] , [PERSON] , не повинні мати постійне місце проживання разом з відповідачем, виходячи з вищезазначеного, а також з того, по відповідач: - останні роки надовго не залишався з малолітніми дітьми і не хотів приділяти належної уваги малолітнім дітям; - не виявляв самостійного виховання дітей, і цього він не має наміру робити і зараз; - часто перебуває у стані алкогольного сп?яніння, не має власного житла, що фактично унеможливлює визначення постійного місця проживання дітей разом з відповідачем; - показує дітям погані звички; - обмежував дітей у спілкуванні з позивачем; ? - утримував дітей проти їх волі; - не може фінансово утримувати малолітніх дітей; ? - не може забезпечити найкращих інтересів своїм дітям; - не приділяє уваги позашкільним заняттям дітей; - не цікавиться їх розвитком, та не намагається виховати гідних членів суспільства. Тому позивач просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з їх матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві та у додаткових поясненнях. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Жежель С.С. не з`явились, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справ без їх участі. Надав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідач позовні вимоги позивача не визнає та просить відмовити в задоволені позовних вимог. Також, зазначив, що всі доводи позивачки щодо відповідача не знаходять свого відображення в доказах, які містяться в матеріалах справи, тобто всі доводи щодо протиправності дій відповідача, тиск та інші протиправні дії щодо позивачки та їх спільних дітей, є безпідставними та не доведеними. Також надав суду заяву про закриття провадження у справі через відсутність спору між сторонами щодо місця проживання дітей. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження, що видане 09 березня 2017 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №287 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження, що видане 05 квітня 2018 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №327 (а.с.12). Відповідно до витягу №2023/002955703 з реєстру територіальної громади Кам`янської територіальної громади від 12.04.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до витягу №2023/002955875 з реєстру територіальної громади Кам`янської територіальної громади від 12.04.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до витягу №2025/001761306 з реєстру територіальної громади Кам`янської територіальної громади від 06.02.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідки №19/17386 про реєстрацію місця проживання особи від 17.11.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно витягу № 398771586 з Державного реєстру речових прав від 10.10.2024 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.18, 25). Відповідно до довідки вих.№02/02-25, наданої 06 лютого 2025р. фізичною-особою підприємцем [PERSON] , вбачається, що [PERSON] працювала до 29.07.2024р. у ФОП [PERSON] , що також підтверджується відомостями з трудової книжки [NUMBER] (а.с.20-23). Відповідно до характеристики №31, наданої Комунальним закладом «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради вбачається, що [PERSON] є вихованкою комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради. Дівчину виховує мати - [PERSON] (а.с.24). Відповідно до довідки, наданої 26.02.2025 р. директором «Ринга», вбачається, що [PERSON] відвідує секцію бокса двічі у тиждень. Приводить, чекає та забирає його мати - [PERSON] (а.с.26). Представником відповідача долучено до матеріалів справи фотографії відповідача разом з дітьми. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та є визначення місця проживання дитини, що є предметом спору. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з сімейних правовідносин, до яких застосовуються положення Сімейного Кодексу України. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У частинах 4-5 статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В матеріалах справи міститься висновок Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року № 8вих-20/367, відповідно до якого вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] доцільним. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітніх дітей із матір`ю, не є розлученням дітей з батьком, який не позбавлений права спілкування з дітьми, а також може брати участь у їх вихованні та забезпеченні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дітей щодо встановлення часу спілкування з дітьми, а у разі недосягнення такої згоди, за рішенням органу опіки та піклування або за судовим рішенням. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Жежель С.С. про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Жежель С.С. зазначає, що між сторонами ніколи не було спору щодо визначення місця проживання дітей. Відповідач не заперечував та не заперечує, щоб спільні з позивачкою діти, проживали з нею. Обґрунтовуючи позовні вимоги про визначення місця проживання дитини позивач надала пояснення та відповідні докази, тому відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Окрім цього, подаючи клопотання про закриття провадження у справі про визначення місця проживання дитини з підстав відсутності спору між сторонами, відповідач не скористався своїми процесуальними правами на визнання позову та/або укладення мирової угоди. Таким чином, з урахуванням викладеного беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Окрім цього, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. з відповідача.

Outcome: approved