Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що сторони мають сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~15\~липня 2011\~року Нікопольським\~міськрайонним судом\~Дніпропетровської області\~було винесено\~рішення у\~справі \~№ 2-3690/2011\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів,\~відповідно до\~якого з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~стягуються аліменти\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~500\~грн.,\~щомісяця,\~на утримання\~сина до\~досягнення ним\~повноліття. У зв`язку з тим, що з моменту ухвалення рішення суду пройшов значний час і присуджені аліменти в твердій грошовій сумі значно обезцінились, виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Тому, на підставі викладеного, представник позивача змушений звернутись до суду та просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2011 року у цивільній справі № 2-3690/2011, шляхом зміни стягнення, а саме: просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2025 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.25-26). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.28). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. У відповідності до ч.2\~ ст.51 Конституції України\~ та\~ статті 180 СК України,\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами\~ст.141 СК України\~ передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст.5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а, отже, не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп., щомісяця, на утримання сина до досягнення ним повноліття (а.с.8-9). Відповідно до\~ст.192 СК України,\~розмір аліментів, встановлений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів в разі зміни матеріального чи сімейного положення, погіршення чи покращення здоров`я когось з них. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що матеріальне становище відповідача по справі змінилось, та сума стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. на дитину є мінімальною та недостатньою для задоволення елементарних потреб дитини, а тому,\~\~суд вважає, що позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів на утримання дитини обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved