Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю. В обґрунтування зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який є її троюрідним братом. Після смерті його батьків, яких вона поховала, з лютого 2018 року з [PERSON] вони стали постійно мешкали однією сім`єю до [INFO] , по день його смерті. Із [PERSON] вони проживали як одна родина, разом вели спільне сімейне господарство. Проживаючи сумісно, вони мали спільний бюджет, спільне харчування, здійснювали купівлю майна для спільного користування, приймали спільну участь у витратах на утримання житла, проводили його ремонт, надавали один одному взаємну допомогу, підтримували під час хвороби. Після смерті [PERSON] інших спадкоємців окрім неї, ні за заповітом, ні за законом не має, він не мав родини та дітей. Після смерті\~\~ [PERSON] вона, у встановлений законом шестимісячний строк, звернулася до Другої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, в зв`язку з відсутністю факту родинних відносин, тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду, в подальшому розгляд справи відкладався з метою витребування доказів. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Коваленко Р.А.заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Крім того, скористалась правом подання пояснення, в якому просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, де просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала пояснення, що заявниця [PERSON] є її сусідкою, мешкала у себе дома з [PERSON] , проживали з початку 2018 року по березень 2024 року. Мешкали як одна родина, вели господарство, жили дружньо. Після смерті [PERSON] , [PERSON] поховала його, організувала поминальний обід. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав пояснення, що працює дільничним, обслуговуючи жилмасив 129 квартала. Неодноразово, у період з 2021 по 2024 рік стикався з цією сім`ю. [PERSON] зверталась за допомогою, коли випивав її родич [PERSON] . Знав їх як сім`ю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала пояснення, що заявниця [PERSON] є її сусідкою, знає її дуже багато років, [PERSON] проживала зі своїм родичем [PERSON] більше ніж шість років по березень 2024 року. Проживали як одна сім`я, вели спільне господарство, піклувалися один про одного. [PERSON] поховала [PERSON] та організувала поминальний обід. Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 03 квітня 2024 року Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 746. 20 вересня 2024 року за Вих. № 2860/02-31 постановою державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та не підтвердженні факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно акту від 11.03.2025 року, який посвідчений належним чином за місцем проживання, [PERSON] , [INFO] , проживла однією сім`єю, вела спільне господарство, мала спільний бюджет, спільно утримувала житло, сплачувала комунальні послуги разом з померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з лютого 2018 року до дня його смерті, тобто до [INFO] включно. [PERSON] поховала померлого за власний рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідно до матеріалів спадкової справи № 558/2024, наданої до суду, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулася [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. За ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про прав спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодекс) України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). Ст.\~1220\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що часом відкриття спадщини смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 Цивільного кодексу України). Ст.\~1221\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст.293\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного\~Суду України\~від 03\~червня 1999р.\~№5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Факт того, що заявниця та померлий [PERSON] проживали як сім`я, мали спільний побут, разом вели господарство стверджується показами свідків, які кожний окремо пояснили, що вони знають [PERSON] , знали [PERSON] , підтвердили, що вони проживали як сім`я, мали спільний бюджет, разом вели господарство. Крім того, дана обставина підтверджується письмовим доказом - актом, складеним та підписаним у тому числі допитаними у судовому засіданні свідками. Факт проживання заявниці [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] підтверджується також іншими доказами, а саме документами про поховання [PERSON] , яке здійснене [PERSON] , наявною у заявниці медичною документацією [PERSON] , його особистими документами, свідоцтвами про смерть батьків [PERSON] , квитанціями про придбання будівельних матеріалів, родинними фотознімками, квитанціями про сплату комунальних послуг. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявниці разом [PERSON] , який помер [INFO] , приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved