Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування вимог вказав, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Батько позивача - [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживав разом з останньою. [PERSON] помер [INFO] . 06.01.2022 позивач завернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків (спадкові справи № №3/2022 та №4/2022), але отримати свідоцтва про право на спадщину не встигла. Після початку повномасштабного вторгнення діяльність приватного нотаріуса була припинена та позивач 26.07.2024 звернулася до державного нотаріуса Першої фастівської державної нотаріальної контори та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Спадщина після смерті матері складається з недоотриманої пенсії. Листом відповідача їй було повідомлено, що з 01.04.2016 нарахування та виплату пенсії [PERSON] було призупинено згідно зі статтею 12 України від 20.10.2014 № 1706-VII. За життя [PERSON] за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсія за період з 01.04.2016 по 31.07.2019 не нараховувалася та не виплачувалась. Також вказано, що сума недоотриманої пенсії за період з 10.01.2019 по 31.07.2019 складає 13132,97 грн та статтею 52 Закону №1058 передбачено виплату пенсії спадкоємцям за умови надання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки на момент смерті [PERSON] мешкала разом із чоловіком [PERSON] , останній, відповідно до п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається таким, що прийняв спадщину. У зв`язку з цим просить визнати за нею право власності на недоотриману пенсію у сумі 75\~045,20 грн за період з 01.04.2016 по 31.07.2019, яка належала [PERSON] , 1/2 частина якої успадкована в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та 1/2 частина якої успадкована в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] з розрахунку ( 13132,97 грн : 7 місяців = 1876,13 грн, 1876,13 грн * 40 міс = 75045,2 грн) та стягнути вказану суму з відповідача на її користь. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволення позовних вимог, надав відзив на позовну заяву. Згідно відзиву [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Добропіллі, та отримувала пенсію за віком. Виплата пенсії проведена по 31.03.2016. З 01.04.2016 виплата пенсії припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята з обліку з 01.08.2019 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Нотаріусу в січні 2022 Головним управлінням надіслана довідка про суму недоотриманої пенсії про суму недоотриманої пенсії у розмірі 13132,97 грн станом на 11.01.2019 за період з 10.01.2019 по 31.07.2019 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, зазначила, що відмовляється від спадщини після смерті матері та не заперечує проти визнання права власності на спадщину за позивачем. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] доводилась донькою [PERSON] та [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.1967 та копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.12.1990. [PERSON] померла [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.07.2021. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2021. [PERSON] та [PERSON] з 30.03.1979 були зареєстровані та мешкали разом за адресою: за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 5238 від 06.09.2024 р. та вбачається з відміток про місце реєстрації у копіях паспортів громадян України [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 68024330 від 06.01.2022 після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Маріупольського району Донецької області Ляшенко В.Г. була заведена спадкова справа № 4/2022, номер у спадковому реєстрі № 68951814. З листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.09.2024 № 41703/43227-26-24/15.1 видно, що приватний нотаріус Маріупольського району Донецької області Ляшенко В.Г. з 01.08.2022 зупинила свою діяльність, документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] до Донецького обласного державного нотаріального архіву або до іншого нотаріуса не передавалися, відомості про стан збереження архіву відсутні. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2024 державним нотаріусом Першої фастівської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити коло спадкоємців, немає доступу до архівів БТІ м. Ясинувата Донецької області. [PERSON] доводилась донькою [PERSON] та [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.1970. [PERSON] відмовляється від своєї частки спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] на користь сестри [PERSON] , що видно з відповідної заяви від 20.09.2024. Листом № 0500-0202-8/97242 від 03.10.2024 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що пенсія за період з 01.04.2016 по 09.01.2019 [PERSON] не нараховувалась, тому надати розмір недоотриманої пенсії за вказаний період немає можливості. На запит приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Ляшенко В.Г. від 11.01.2022 управлінням було відновлено нарахування і було проведено розрахунок недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 10.01.2019 по 31.07.2019, що складає 13132,97 грн. Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання ухвали суду, пенсія [PERSON] за період з 01.04.2016 по 31.07.2019 не нараховувалась та не виплачувалась. Пенсія за період з 10.01.2019 по 31.07.2019 становить 13132,97 грн. За відомостями протоколів перерахунків пенсії, наданих на виконання ухвали суду, по пенсійній справі [PERSON] призначено пенсію за віком. Розмір призначеної пенсії за період з 01.04.2016 по 30.09.2017\~ щомісячно 1373 грн., з 01.10.2017 30.06.2019 щомісячно 1784,56 грн, з 01.07.2019 по 31.07.2019 2000 грн. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1ст. 317 цього Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. З наданих до суду документів вбачається, що спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та мешкала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , тому останній є таким, що прийняв спадщину після смерті дружини. Позивач, як спадкоємець померлих [PERSON] та [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, проте, у зв`язку з причинами, що не залежать від її волевиявлення, отримати свідоцтва про право на спадщину не встигла. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні, сестра позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності на недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 по 31.07.2019 за позивачем. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначає суму недоотриманої [PERSON] за вказаний період - 75\~045,20 грн. Вказана сума розрахована позивачем самостійно без підтвердження будь-якими доказами щодо розміру пенсії. За відомостями ППВП, наданими на виконання ухвали суду, пенсія за віком [PERSON] була призначена 20.01.1997 довічно. За період з 01.04.2016 до 31.07.2017 розмір призначеної пенсії становить «13132,97». Водночас, за відомості протоколів перерахунків пенсії, вказана виплата обліковувалася відповідачем в більшій сумі, відбувалися перерахунки, внаслідок яких розмір пенсії змінювався, а саме: щомісячний розмір призначеної пенсії становив за період з 01.04.2016 по 30.09.2017 - \~1333,76 грн, з 01.10.2017 по 30.06.2019 - 1784,56 грн, з 01.07.2019-31.07.2019 2000 грн. Відомості, надані однією і тією ж юридичною особою містять суперечності. Згідно відомостей ППВП, наданих на виконання ухвали суду, призначені та нараховані суми недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 09.01.2019 відсутні, в той час як протоколи перерахунків пенсій містять відомості про призначені суми пенсії за цей період. З урахуванням вищевказаних обставин суд вважає необхідним самостійно здійснити розрахунок спірних сум та набуває висновку, що розмір недоотриманої пенсії, яка належить позивачу за період з 01.04.2016 по 31.07.2018 становить 63\~483,44 грн. із розрахунку (1333,76 грн. х 18 місяців) + (1784,56 грн. х 21 місяць) + 2000 грн. Відповідачем не визнається право позивача на отримання в порядку спадкування за законом спадкового майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Позивач просить стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії після смерті матері, яка увійшла до складу спадщини. Посилання відповідача про те, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити отримання пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, а тому, пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу, з огляду на вищенаведене. Так, визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~ Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання. Як вже встановлено судом, позивач набула право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця без обмеження будь-яким часом, тому суд приходить до висновку, що недоотримана пенсія [PERSON] за період з 01.04.2016 по 31.07.2019 увійшла до складу спадщини та повинна бути виплачена позивачу у сумі 63\~483,44 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 819,67 грн.

Outcome: partial