Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла своїй онуці [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення її законного представника до нотаріуса з відповідною заявою. Незважаючи на це, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2025 року у Другої бориспільської державної нотаріальної контори Київської області було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.37-38). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.97). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні, а розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Натомість направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Золочівської сільської ради Бориспільського району та просив ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії [NUMBER] (а.с.12). 25 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт як особисте розпорядження на випадок своєї смерті, посвідчений секретарем Мартусівської сільської ради Бориспільського району Семенюк Л.О., зареєстрований в реєстрі за №49. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла своїй онуці [PERSON] (а.с.11). Спірні правовідносини регулюються книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою\~-\~четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~положення ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч.1 ст.5 цього Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з\~ч.4\~ст.203\~ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. В силу положення ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.4 ст.203 ЦК України. Згідно з положенням ч.1 ст.77, ч.2 ст.78 ЦПК України, а також ч.1, ч.2 ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 30 жовтня 2013 року [PERSON] , діючи в імені малолітньої дочки [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.12). У такий спосіб [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1787/02-31 від 11 грудня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] . Оскільки, позивачем не надано оригіналу правовстановлюючого документа на зазначену квартиру (а.с.14). Встановлено, що 07 березня 2007 року [PERSON] уклала з ТОВ «Будресурс-Економія» договір купівлі-продажу квартири. За умовами якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.17-18). [PERSON] сплатила 100% вартості квартири (а.с.19). Згідно акту приймання-передачі квартири від 15 березня 2007 року ТОВ «Будресурс-економія» передало [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.20). Вищевказані письмові докази є неналежними та недопустимими доказами. Зважаючи на те, що в силу вимог ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема у спірних правовідносинах квартири, підлягає укладенню у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню з подальшою державною реєстрацією права власності в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Всупереч цьому, встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку не набула право власності на спірну квартиру. Відтак, в порядку спадкування до [PERSON] не перейшло право власності на квартиру [ADDRESS] . Тому суд вважає, що підстави для визнання за [PERSON] права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed