Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 03.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено договір №506589-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 03.08.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №506589-КС-001 про надання кредиту. 03.08.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №506589-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 03.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №506589-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] кошти у розмірі 23000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 23000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.03.2024 має заборгованість в сумі 82978 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки, яка складається з: 23000 (двадцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 56528 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки - сума прострочених платежів по процентах; 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень - суми прострочених платежів за комісією. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №506589-КС-001 про надання кредиту від 03.08.2024 у розмірі 82978 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки, яка складається з: 23000 (двадцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 56528 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки - сума прострочених платежів по процентах; 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень - суми прострочених платежів за комісією, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні (сорок) копійок. Відповідно до ухвали Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.04.2025 цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд до Ямпільського районного суду Вінницької області за підсудністю. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести без участі їх представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 18.06.2025 за вх.№3881 подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. За змістом статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 03 серпня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №506589-КС-001 (далі по тексту-Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 2.1 Договору Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 23000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА". Строк, на який надано кредит становить 24 тижні (п.п. 2.3. Договору). Стандартна процентна ставка за кредитом: 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14893479, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.п. 2.4. Договору). Комісія за надання Кредиту: 3450,00грн (п.п. 2.5 Договору). Загальний розмір наданого кредиту: 23000,00 грн. (п.п. 2.6 Договору). Строк дії Договору: до 18.01.2025 (п.п. 2.7. Договору). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 68162,24 грн. (п.п. 2.8. Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19650,04 процентів (п.п. 2.10. Договору). Дата видачі кредиту 03.08.2024 (п.п. 2.12 Договору). Дата повернення кредиту 18.01.2025 (п.п. 2.13 Договору). Також, в договорі є графік платежів (п.3.2.3). В розділі 8 договору зазначено номер картки [PERSON] - [NUMBER] . Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3401 (а.с.17-22). 03.08.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію (офертою) укласти договір №506589-КС-001про надання кредиту (Споживчий кредит (електронна форма). (а.с.23--27). 03.08.2024 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту. (а.с.14-16). Із візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 03.08.2024 [PERSON] зайшла в особистий кабінет на сайті www.my.tpozyka.com та передала ТОВ «Бізнес Позика» інформацію про обрані умови кредиту, підписала анкету клієнта (а.с.28-29, зворотній бік). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №506589-КС-001 від 03.08.2024, заборгованість відповідача станом на 31.03.2025 становить 82978,72 грн., яка складається з: 23000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 56528,72 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 3450,00 грн. - заборгованість по комісії (а.с.11-12). З копії довідки, виданої ТОВ "ПРОФІТГІД" встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 03.08.2024 перерахувало кошти [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] у сумі 23000,00 гривень згідно кредитного договору №506589-КС-001 від 03.08.2024 (а.с.30). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Із дослідженого судом кредитного договору встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачеві [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 23000,00 гривень, шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника, якими відповідач користувалася, однак, допустила неналежне виконання своїх обов`язків, порушила умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором №506589-КС-001 від 03.08.2024 в розмірі 82978 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки, яка складається з: 23000 (двадцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 56528 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки - сума прострочених платежів по процентах; 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень - суми прострочених платежів за комісією. Зважаючи на викладене вище суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнала, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції №5030 від 28.03.2025, у розмірі 2422,40 грн (2422,40 грн/100 х 50 = 1211 грн. 20 коп), а решту стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved