Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

01.01.2025 року [PERSON] звернувся\~до Київського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовною заявою\~до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 01.03.2017 року 600,00 доларів США, 2760,00 доларів США в якості 5% щомісячно за користування позикою з 01.03.2017 року по дату звернення до суду з даною позовною заявою, 360,00 доларів США в якості неустойки 5% від 600,00 доларів США за 12 місяців прострочення боргу; за договором позики від 01.01.2019 року 560,00 доларів США, 2016,00 доларів США в якості 5% щомісячно за користування позикою з 01.01.2019 року по дату звернення до суду з даною позовною заявою, 224,00 доларів США в якості неустойки. Позивач посилається на те, що 01 березня 2017 року між ним та відповідачем, [PERSON] (в якості позичальника) укладено договір позики на суму 600 (шістсот) доларів США. Згідно п. 1 вищезазначеного договору позики від 01 березня 2017 року [PERSON] отримав в борг 600 доларів США під 5 процентів за кожен місяць. Згідно п. 2 вищезазначеного договору позики від 01 березня 2017 року відповідач [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути [PERSON] вказану вище суму грошових коштів у строк до 01.11.2018 року. Позивач вказує, що дотепер відповідач [PERSON] , не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув борг за договором позики від 01 березня 2017 року. Таким чином борг відповідача [PERSON] , перед [PERSON] , за договором позики від 01 березня 2017 року складає 600 (шістсот доларів США) що станом на 25 грудня 2024 року є еквівалентом 25\~192 (двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто дві) гривні 50 коп. відповідно до курсу Національного Банку України. Адже станом на 25 грудня 2024 року Національним Банком України встановлено курс гривни до долара США 41,9875 гривен за один долар США. Строк прострочення виконання відповідачем, [PERSON] , умов п. 2 вищезазначеного договору позики від 01 березня 2017 року за яким відповідач (позичальник) [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути [PERSON] (позикодавцю) вказану вище суму грошових коштів у строк до 01.11.2018 року, складає на момент звернення до суду з даною позовною заявою 74 (сімдесят чотири ) місяці. Крім цього, 01 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики на суму 560 (п`ятсот шістдесят ) доларів США, (що підтверджується доданою до даної позовної заяви копією договору позики). Згідно п. 1 вищезазначеного договору позики від 01 січня 2019 року відповідач отримав у борг 560 п`ятсот шістдесят доларів США під 5 процентів за кожний місяць. Згідно п. 2 вищезазначеного договору позики від 01 січня 2019 року відповідач [PERSON] , взяв на себе зобов`язання повернути [PERSON] вказану суму грошових коштів у строк до 01 травня 2024 року. Однак дотепер відповідач, [PERSON] , не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув позивачу борг за договором позики від 01 січня 2019 року. Таким чином, борг відповідача - [PERSON] перед [PERSON] , за договором позики від 01 січня 2019 року складає 560 (п`ятсот шістдесят) доларів США (що станом на 25 грудня 2024 року є еквівалентом 23\~513 (двадцять три тисячі п`ятсот тринадцять) гривен відповідно до курсу Національного Банку України. Адже станом на 25 грудня 2024 року Національним Банком України встановлено курс гривни до долара США 41,9875 гривен за один долар США. Строк прострочення виконання відповідачем, [PERSON] , умов п. 2 вищезазначеного договору позики від 01 січня 2019 року за яким відповідач (позичальник) [PERSON] , взяв на себе зобов`язання повернути грошові кошти у строк до 01 травня 2024 року складає на момент звернення до суду з даною позовною заявою 8 (вісім) місяців. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 28.01.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні 16.04.2025 року судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання 24.06.2025 року, позивач не з`явилися, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, однак 24.06.2025 року надіслав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач\~ [PERSON] , в судове засідання 24.06.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та повідомлення на адресу, за якою він зареєстрований, та яке було повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується повідомленням (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України\~за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 01.03.2017 року у м. Одеса між [PERSON] та [PERSON] було укладено у письмовій формі Договір позики грошових коштів. Відповідно до п. 1 Договору позики [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 600,00 доларів США під 5% відсотків за кожен місяць. Відповідно до п.2 Договору [PERSON] зобов`язався повернути вказану вище суму грошових коштів до 01.11.2018 року. Крім того, згідно п.7 Договору у разі несвоєчасного повернення грошових коштів, [PERSON] зобов`язався сплатити суму боргу, а також неустойку в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення. 01.01.2019 року у м. Одеса між [PERSON] та [PERSON] було укладено у письмовій формі Договір позики грошових коштів. Відповідно до п. 1 Договору позики [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 560,00 доларів США під 5% відсотків за кожен місяць. Відповідно до п.2 Договору [PERSON] зобов`язався повернути вказану вище суму грошових коштів до 01.05.2024 року. Крім того, згідно п.7 Договору у разі несвоєчасного повернення грошових коштів, [PERSON] зобов`язався сплатити суму боргу, а також неустойку в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Отримання [PERSON] грошових коштів в розмірі 600,00 доларів США та 560,00 доларів США підтверджуються договорами позики від 01.03.2017 року та 01.01.2019 року. \~\~Крім того, як вбачається з вказаних вище договорів позик відповідач взяв у борг грошові кошти в іноземній валюті, а саме 600,00 доларів США та 560,00 доларів США. Суд враховує усталену практику Верховного Суду, який у своїх постановах неодноразово зазначав, що при укладенні договору позики сторони мають право визначити валюту зобов`язання, і сама та валюта яка отримана позичальником і повинна бути повернута позикодавцю у рахунок виконання зобов`язань. Такий правовий висновок про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/І4-Д та постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі Ш27/26К30/16-Ц. Верховний Суд визначив, що Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони, можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, або законом чи іншим нормативно-правовим актом.. Заборони на виконання грошового зобов`язання у вигляді іноземної валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Враховуючи встановлені судом обставини та проаналізувавши надані сторонами докази суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача - [PERSON] заборгованості за договором позики від 01.03.2017 року 600,00 доларів США, 2760,00 доларів США в якості 5% щомісячно за користування позикою з 01.03.2017 року по дату звернення до суду з даною позовною заявою, 360,00 доларів США в якості неустойки 5% від 600,00 доларів США за 12 місяців прострочення боргу; за договором позики від 01.01.2019 року 560,00 доларів США, 2016,00 доларів США в якості 5% щомісячно за користування позикою з 01.01.2019 року по дату звернення до суду з даною позовною заявою, 224,00 доларів США в якості неустойки. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача у заборгованості за договорами позик вказаних вище, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2737,60 грн.

Outcome: approved