Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач самоусунулась\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~участі у\~житті дитини\~не приймає,не\~піклується про\~фізичний і\~духовний розвиток\~дитини,\~не дбає\~про її\~здоров`я,\~матеріально не\~утримує.\~Повне утриманням\~і забезпечення\~сина здійснюється\~особисто позивачем. Дитина проживає разом із позивачем з 2013 року. Позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав. Під час судового розгляду позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Також позивач повідомив суду, що йому не відомо де проживає відповідачка. Місце проживання дитини з ним було визначено по рішенню суду у 2013 році. Відповідачка у судове засідання не прибула, про слухання справи повідомлялася через розміщення інформації про судове засідання на Веб-сайті суду, оскільки зареєстроване місце її проживання знаходиться на тимчасово окупованій території України. Представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, просив розглянути у справу у їх відсутність. У ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи. З матеріалів позовної заяви вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . 25.10.2013 рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області шлюб між сторонами було розірвано. 27.01.2015 рішенням суду Новокаховського міського суду Херсонської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З висновку Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.11.2024 року № 109-6369 вбачається, що зі слів [PERSON] мати дитини після визначення місця проживання сина з батьком самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тривалий час з неповнолітнім не спілкується, не цікавиться, ні його фізичним, моральним та духовним станом, не виявляє материнської турботи. Не телефонувала жодного разу, не проявляла інтересу щодо зустрічі з ним, участі в його житті, вихованні та утриманні не приймає. Батько не звертався до суду щодо стягнення аліментів з матері дитини. 02.05.2024 гр. [PERSON] заключено декларацію з сімейним лікарем КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №3» Шевченківського району міста Києва. Згідно довідки № 09-20/86 від 08.04.2024, виданої Ліцеєм № 2 імені А.П. Бахути Новокаховської міської ради відомо, що неповнолітній [PERSON] навчався в закладі та здобув базову середню освіту в червні 2022 року. Відповідно до довідки № 180748 від 12.08.2024 за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти неповнолітній [PERSON] навчається в відокремленому структурному підрозділі закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Полтавський фаховий коледж» з 01.09.2024. В своєму письмовому поясненні неповнолітній [PERSON] зазначив, що підтримує свого батько щодо позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , яка не проявляє материнської турботи по відношенню до нього. Спілкуватися [PERSON] з нею не має бажання. Згідно із актом обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] від 15.07.2024, дитині створено належні умови для проживання, навчання, повноцінного та всебічного розвитку. Помешкання в якому проживають неповнолітній зі своїм батьком, вони винаймають. Згідно з довідки № 21-1.1-5516/24 від 17.09.2024 гр. [PERSON] , [INFO] , 13.09.2024 був зареєстрований в Правобережному управлінні філії Київського міського центру зайнятості «Кар`єрний центр». Оскільки контакти для зв`язку з [PERSON] відсутні, тому отримати пояснення щодо виниклої ситуації не виявилось можливим. [PERSON] , добровільно самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. З дитиною не спілкується, не виявляє бажання до зустрічі з нею, не бере участі у її вихованні, фізичним та духовним розвитком не цікавиться, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також не підтримує матеріально. У зв`язку із викладеним, орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає\~доцільним позбавлення\~батьківських прав[PERSON] відносно її сина - [PERSON] , [INFO] . Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно\~\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до\~ст. 164 СК України\~мати батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~роз`яснено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого, - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей\~11,\~12 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Разом з тим, відповідач самоусунулася від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи щодо свого сина, не цікавиться його особистим життям, здоров`ям та вихованням, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей\~12,\~15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, відповідно до статей 263-3265 ЦПК України, суд

Outcome: approved