Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

24.03.2025 року [PERSON] , який представляє інтереси позивача, звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №987047172 від 16.11.2021 року у розмірі 28073,72 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення 16.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору №987047172 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в розмірі 19500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість у загальному розмірі 28073,72 грн., яка складається з 19498,41 грн. заборгованості за кредитом, 8575,31 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога»та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118/-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 22122,90 грн. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 року. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 28073,72 грн. 17.04.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу №17/04/24 відповідно до умов якого за Актом прийому-передачі Реєстру Боржників до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 28073,72\~грн. Так як відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач змушений був звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №987047172 від 16.11.2021 року у розмірі 28073,72 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою від 09.04.2025 року суддею відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась рекомендованими поштовими відправленнями за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638\~ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до положень статей\~1046,\~1049 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані - в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами\~статті 11\~зазначеного Закону\~електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею\~12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею\~12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до положень статей 512,514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2021 року, після оформлення заявки на отримання грошових коштів та ознайомлення з умовами надання споживчого продукту «СМАРТ» між позичальником [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії №987047172 на суму кредиту 19500,00\~грн., строком на 30 днів із нарахуванням у цей період процентної ставки за користування кредитом на умовах дисконтного періоду у розмірі 1,13 % на день (412,45% річних) (пункт 1.9.1 договору). У відповідності до положень пункту 1.9.2 за умови продовження дисконтного періоду нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 1,25% на день (457,88% річних). У випадку користування позичальником кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8 договору, умови дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у розмірі 1,98 % на день (722,7% річних) за кожен день користування кредитними коштами (пункт 1.9.3 договору). При цьому базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключено за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього договору. Договір підписано відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV2Х3В8, відправленим 16.11.2021 року об 11:42:58 год та введеним 16.11.2021 року об 11:43:50 год із застосуванням телефонного номеру [NUMBER] . На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів [PERSON] для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] за платіжним дорученням від 16.11.2021 року. Переказ коштів 16.11.2021 року за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджено повідомленням АТ «Таскомбанк», №3980/47.1.-БТ від 08.08.2024 року. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118/-01, за умовам якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги строком до 28 листопада 2019 року, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. 28.11.2019 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії вищевказаного договору продовжено до 31 грудня 2020 року. Складено нові реєстри прав. 31.12.2020 року між цими сторонами знову укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою вищевказаний договір викладено у новій редакції та продовжено строк його дії до 31.12.2021 року. Предметом договору стали зобов`язання клієнта відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. До договору додано реєстр прав вимоги №175 від 05.05.2022 року, за яким передано право вимоги за електронним кредитним договором з [PERSON] (порядковий номер 12958) на загальну суму 22122,90 грн, з яких 19498,41 грн заборгованість по основному боргу, 2624,49 грн. заборгованість по відсоткам. В подальшому, 30.10.2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №30/1023-01. Предметом даного договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] (порядковий номер 4681), на загальну суму 28073,72 грн, з яких 19498,41 грн заборгованість по основному боргу, 8575,31 грн. заборгованість по відсоткам. 17.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №17/07/24, за умовами якого на підставі за акту прийому-передачі реєстру боржників, та відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №17/07/24 від 17.07.2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 28073,72 грн, з яких 19498,41 грн заборгованість по основному боргу, 8575,31 грн. заборгованість по відсоткам. Отже, позивачем правомірно набуто право вимоги до відповідачки [PERSON] , яке виникло з підстав невиконання ним кредитного зобов`язання за електронним кредитним договором, яке первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс», яке в подальшому відійшло до ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», та яке, в свою чергу, набув позивач. Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідачка отримала кредитні кошти на умовах передбачених договором. Між тим, в порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Як вбачається з розрахунку первісного кредитора та позивача, як його правонаступника, відповідачкою належним чином умови договорів не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті, так як сплачено лише 18750,00 грн. з яких 18748,41 грн первісним кредитором віднесено на погашення заборгованості зі сплати процентів, а 1,59 грн на погашення заборгованості зі сплати основного боргу. За розрахунком первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] нараховано борг у відповідності до положень пунктів 1.7, 4.2 кредитного договору №987047172, що станом на 05.05.2022 року становить 22122,90 грн, з яких 19498,41 грн заборгованість по основному боргу, 2624,49 грн. заборгованість по відсоткам. Саме цей борг передано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за правом вимоги іншому кредитору ТОВ «Таліон Плюс». Ця сума зазначена реєстрі прав вимоги №175 від 05.05.2022 року. Разом з тим, правонаступником первісного кредитора, ТОВ «Таліон Плюс», позичальнику додатково нараховані проценти за користування кредитом, починаючи з 06.05.2021 року і по 20.12.2023 року, які разом з сумою процентів, що передано за правом вимоги, склали загальну суму 8585,31 грн. Цю суму ТОВ «Таліон Плюс» передав на підставі іншого договору факторингу, укладеного ним з ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», а останні, в свою чергу, позивачу ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», які заявили про їх стягнення у поданому до суду позові. Втім, додатково нараховані проценти, хоча і нараховані відповідно до умов договору, що передбачені у пунктах 1.7 та 4.2, але зроблені особою, яка отримала лише право вимоги за договором факторингу на підставі реєстру боржників з визначенням суми боргу первісним кредитором, а отже до неї не перейшло право здійснення додаткових нарахувань за договором, як то процентів, комісії тощо. За наведеного, у позивача, як правонаступника попередніх кредиторів виникло право вимоги до боржника, яке визначено виключно первісним кредитором у виді боргу, розрахованого на момент його передачі своєму правонаступнику. Враховуючи наведене та вимоги статті\~526 ЦК України, за якими зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, наявні підстави для стягнення на користь позивача з відповідачки [PERSON] суми заборгованості 22122,90 грн, з яких 19498,41 грн заборгованість по основному боргу, 2624,49 грн. заборгованість по відсоткам, яка виникла на підставі укладеного 16.11.2021 року кредитного договору між позичальником та первісним кредитором. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.\~133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року з додатком №1 протоколом погодження вартості послуг; додаткову угоду №4 до цього договору; акт прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 року згідно якого надано правову допомогу у виді усної консультації вартістю 1000 грн., вивчення матеріалів справи вартістю 1000 грн., складання позовної заяви у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором для подання до суду вартістю 3000 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України). Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ч.\~1, 2 ст.\~141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» слід стягнути понесені витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1908,85 грн (2422,40 х 78,80%) та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3940,00 грн (5000,00 х 78,80%).

Outcome: approved