Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] , звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 26 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3477. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від даного шлюбу спільних дітей вони не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тривалий час сторони фактично припинили шлюбно - сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо один від одного. Примирення з відповідачем неможливе, тому їхній шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. Згідно ухвали Обухівського районного суду Київської області від 04.03.2025, матеріали цивільної справи № 372/1152/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Богуславського районного суду Київської області (а.с. 11, 12). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025, цивільну справу передано для розгляду судді Романенко К.С. (а.с. 18). Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 28.04.2025, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 22). Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3477, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 8). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від позивача до суду не надійшло клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне залишити їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved