Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено про те, що 06.02.2022 [PERSON] та АТ «ОТП БАНК» уклали кредитний договір №2038935587 за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 0,01% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 41 449,60 грн. АТ «ОТП БАНК» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит. В свою чергу, відповідач умови кредитного договору не виконав внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 21.06.2024 року становить 46\~433,39 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 41\~449,60 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9,83 грн., заборгованості по комісії у розмірі 4\~973,96 грн. 21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2038935587 від 06.02.2022 року. З огляду на викладені обставини позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2038935587 від 06.02.2022 року у розмірі 46\~433,39 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13 березня 2025 року справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області за територіальною юрисдикцією. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2025 року вище вказану справу передано на розгляд Орджонікідзевському районного суду м.Запоріжжя. 30 квітня 2025 року справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження головуючого судді Алєксєєнка А.Б. У зв`язку з набранням чинності 25 квітня 2025 року Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025, назва Орджонікідзевського \~районного суду міста Запоріжжя змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якої знаходиться на тимчасово окупованій території України, викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції, чинній на момент розгляду справи. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала, із заявами про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.02.2022 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2038935587. Пунктом 1.1. Договору встановлено, що банк надає позичальнику кредит у розмірі 40 959,00 грн. на придбання товару продавця, зі сплатою позичальником додаткової послуги банку у розмірі 490,00 грн, загальний розмір кредиту становить 41\~449,60 грн., строком до 06 червня 2023 року. Протягом дії кредитного договору встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних та комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3% від суми кредиту (п.1.2 Договору). Також 06 лютого 2022 року відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту у якому викладено інформацію про споживчий кредит. АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредит на придбання товару, що підтверджується специфікацією по кредитному договору та рахунком-факторую №ЗПФТ-1130-7175938 від 06 лютого 2022 року. Відповідно до ст.ст.\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). Частиною першою\~статті 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами укладених кредитних договорів, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 530 ЦК України\~зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами\~статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Судом встановлено, що 21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №21/06/24 у відповідності до якого клієнт (первісний кредитор) передає, фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості згідно реєстру боржників. Відповідно до п.1.2, 1.3. Договору факторингу фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов договору. Фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників №1 до Договру факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників №1. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3358104126 від 06.02.2022 в розмірі 46\~433,39 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 41\~449,60 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9,83 грн., заборгованості по комісії у розмірі 4\~973,96 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. В силу вимог\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором №2038935587 від 06.03.2022, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаним договором, а саме у розмірі в розмірі 46\~433,39 грн. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надав, розрахунок заборгованості, складений представником позивача, не спростував. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3\~ ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено договором про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, Актом приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 який місить детальний опис наданих послуг та їх вартість, на загальну суму 9 200,00 грн., платіжною інструкцією №4924 від 01.10.2024 про сплату ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь адвоката Литвиненко Оксани Ігорівни винагороди за надану правничу допомогу за договором про надання\~\~правничої допомоги\~ №03-07/24 від 03.07.2024 на загальну суму 9 200,00 грн., копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю скрія КС №9438/10. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19. З урахуванням викладеного, враховуючи те, що відповідач з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача до суду не звертався, наявні у матеріалах справи докази у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9 200,00 грн. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved