Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він та [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] , що розташована на третьому поверсі, а відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що знаходиться над його квартирою на четвертому поверсі будинку. 12.01.2025 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , що було зафіксовано працівниками КП «Славутське ЖКО» згідно акту від 20.01.2025 року, в якому зазначено, що затоплення квартири [ADDRESS] відбувалося неодноразово : перше затоплення відбулося 12.01.2025 року, слюсар перекрив кран, виявивши пошкодження під плиткою металопластикових труб. Мешканцям квартири було рекомендовано усунути недоліки. Недоліки не були усунуті, що призвело до наступних затоплень 14.01.2025 та 20.01.2025 року. Згідно звіту про незалежну оцінку майна визначення матеріального збитку, завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] , вартість матеріалів з розрахунку фізичного зносу становить 4605 грн, вартість відновлювальних робіт становить 12\~865 грн. Окрім, відновлювальних робіт, що пов`язані з ремонтом квартири, а саме : демонтаж, штукатурка, шпаклювання, покраска стін на стелі, було пошкоджено кухонні меблі, які були зіпсовані, для відновлення меблів було замовлено кухонний набір в магазині « [INFO] » вартістю 20\~000 грн. Відповідачка відмовляється добровільно сплатити йому матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири. Вказані дії відповідачки зумовлюють його звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 37470 грн, що складається з вартості кухонних меблів, вартості ремонту в квартирі та 4000 грн. коштів за проведення незалежної оцінки матеріальну збитку. В даному випадку згідно наданих ним документів встановлено, що залиття відбулося з квартири відповідачки, причиною залиття є пошкодження труби опалення із-за неналежного ставлення до труби, що відповідачкою не заперечувалося. Крім того, вважає, що йому завдана також моральна шкода, яка полягає в необхідності докладати додаткові зусилля для усунення наслідків неодноразового залиття та судових процесів у зв`язку із категоричною відмовою відповідачки компенсувати понесені витрати, небажанням відповідачки усунути негативні наслідки залиття квартири мирним шляхом, що призвело до вимушених змін у його житті : необхідності відшукання коштів для проведення ремонту, проведення експертизи, а тому оцінює моральну шкоду в 10\~000 грн. Просив задовольнити його позов і стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 37\~470 грн, моральну шкоду в сумі 10 000 грн, судовий збір в сумі 1211,20 грн, інші судові витрати в сумі 5050 грн. 24 квітня 2025 року ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що не заперечує, що внаслідок пошкодження труби в її квартирі відбулося залиття квартири [ADDRESS] , яка розташована під її квартирою. Вона намагалася домовитися із мешканкою квартири [ADDRESS] [PERSON] , але їй це не вдалося. Вона зверталася до працівників КП «Славутське ЖКО», які допомогли їй усунути недоліки в квартирі, які стали причиною залиття. Проте в її квартирі зроблений капітальний ремонт, металопластикові труби закладені в стіні, вона не могла передбачити, що одна із труб прорве. Не заперечує проти розміру матеріального збитку, визначеного експертом. Проте не згодна оплачувати позивачу новий кухонний гарнітур, оскільки меблі не були пошкоджені настільки, щоб їх не можна було використовувати за призначенням. Також вважає, що не заподіяла моральної шкоди позивачу, оскільки пошкодження труби може статися у кожного, вона вже усунула недоліки в своїй квартирі, тобто усунула причини залиття квартири позивача. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, зазначивши, що представники КП «Славутське ЖКО» зафіксували факт залиття квартири позивача, з`ясували причину затоплення, внаслідок прориву труби в квартирі [ADDRESS] , власницею якої є відповідачка. Працівниками КП «Славутське ЖКО» було складено акт залиття квартири, який надано власникам квартири. Заслухавши вступні слова учасників справи, покази свідків, дослідивши докази, зібрані у справі, надавши оцінку наявним доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 січня 2001 року належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] ). [PERSON] 12.09.2023 року надала доручення позивачу на представництво її інтересів, в тому числі, стосовно нерухомого майна, в усіх державних установах, а також у суді. Строк дії довіреності до 12.09.2028 року. З акту про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 20.01.2025 року вбачається, що комісія комунального підприємства Славутської міської ради «Славутське ЖКО» в складі начальника ЖЕК-1 Алексюка О.В., начальника дільниці [PERSON] , слюсаря сантехніка [PERSON] та представника власника будинку [PERSON] провели огляд квартири і склали акт про те, що 12.01.2025 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття кухні, що призвело до пошкодження меблевої кухні, підвісного потолка з гіпсокартону, потолка коридору, стелі ванної кімнати. Залиття квартири [ADDRESS] відбувалося неодноразово. Перше затоплення відбулося 12.01.2025 року. Слюсар перекрив воду та виявив пошкодження під плиткою металопластикових труб. Мешканці квартири було рекомендовано усунути недоліки. Недоліки не було усунуто, що призвело до наступних затоплень 14.01.25 року та 20.01.25 року. Висновки і рекомендації комісії. При ремонті та встановленні індивідуального опалення металопластикові труби були заховані під штукатурку та плитку. З часом труби прийшли в незадовільний стан, що призвело до їх пошкодження та затоплення квартири, яка розташована знизу. Рекомендовано замінити труби та прокласти їх так, щоб був доступ до них. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 10.02.2025 року, позивачем [PERSON] сплачено за експертну оцінку пошкодження майна 4000 грн. Із звіту про незалежну оцінку майна визначення матеріального збитку завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] від 10.02.2025 року, видно, що вартість матеріального збитку завданого власнику майна для розв`язання майнових суперечок - визначалася оцінювачем згідно з «Методикою оцінки майна», затвердженого Постановою КМУ від 10.12.2000 року № 1891 за витратним підходом та за порівняльним підходом. Витратний підхід з урахуванням всіх видів зносу в комплексі з порівняльним підходом є найбільш придатним для визначення ринкової вартості даного об`єкту оцінки. Ринкова вартість визначена станом на 12.01.2025 року. В результаті проведених розрахунків виконавець оцінки суб`єкт оціночної діяльності ПП «Ізяслав -експерт» робить висновок про те, що вартість майнового (матеріального) збитку завданого власником майна становить 17470 грн: вартість матеріалів з урахуванням фізичного зносу 4605 грн, вартість відновлювальних робіт-12865 грн. При цьому під час огляду об`єкта оцінки виявлено, що в приміщенні коридору, кухні, ванній кімнаті часткове руйнування стелі, стін та насищеність вологою, яка внаслідок затоплення деформована. Плями темно-бежевого кольору від води на поверхні стелі та стін. Часткове пошкодження від вологи підлоги з подальшою деформацією. Пошкодження електропроводки в кухні внаслідок затоплення. Позивачем долучені фотознімки пошкоджених приміщень в квартирі [ADDRESS] , а також кухонного гарнітуру, стінки якого насичені водою та мають деформацію, а також сліди плісняви. Крім того, позивачем долучено фіскальний чек про придбання 25.02.2025 року у ФОП [PERSON] магазин « [INFO] » кухонного набору вартістю 20\~000 грн. Також позивач долучив до матеріалів справи фіскальний чек про роздруківку матеріалів позовної заяви та додатків до неї в сумі 1050 грн. (ФОП [PERSON] магазин « [INFO] »). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо показали, що були присутні в квартирі [ADDRESS] та бачили сліди затоплення зазначеної квартири. Затоплення було неодноразове, після перекриття крану, через деякий час власниця квартири [ADDRESS] знову почала користуватися водою і відбулося повторне затоплення квартири [ADDRESS] . Внаслідок залиття квартири було пошкоджено стелю в кухні, ванній кімнаті, коридорі, також сліди залиття мали стіни та кухонний гарнітур. Через залиття квартири та кухонних меблів, на думку свідків, їх використання стало неможливим, оскільки матеріал, з якого виготовлено кухонні меблі, вібрав вологу і відбулася деформація, яку неможливо усунути. Зазначеними свідками складався відповідний акт, який долучений до справи. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у деліктних правовідносинах діє презумпція заподіювана шкоди, згідно з якою вина відповідача презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком №4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Судом встановлено, що наданий позивачем акт про залиття квартири підтверджує факт залиття квартири [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належить позивачу та [PERSON] , за формою та змістом він відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а зазначені в ньому дані відповідачкою не спростовані. Наведені в акті обставини стосовно причин та наслідків залиття квартири позивача підтверджуються також звітом про незалежну оцінку майна визначення матеріального збитку завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] від 10.02.2025 року, з яким погодилася відповідачка. З огляду на викладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири за адресою: [ADDRESS] сталося через прорив металопластикової труби, прокладеної в стіні квартири [ADDRESS] , що належить відповідачці [PERSON] . Суд вважає належним та допустимим доказом для підтвердження розміру заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок залиття квартири, звіт про незалежну оцінку майна визначення матеріального збитку завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] від 10.02.2025 року, яким визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] в сумі 17\~470 грн. Вказаний висновок відповідачкою не спростований. Суд також погоджується з тим, що внаслідок залиття кухні позивача, було пошкоджено меблевий гарнітур, що підтверджується показами свідків, а також долученими до справи фотознімками, на яких видно, що всі частини меблів мають деформацію через залиття водою та відновленню не підлягають, про що можна зробити висновок без спеціальних знань та проведення судової експертизи, виходячи із загальних знань про властивості матеріалу, з якого виготовлено меблевий гарнітур. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з п.11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає за необхідне констатувати, що відповідачка не спростувала своєї вини у залитті квартири, належної позивачу та технічних причин виникнення такого залиття. Не було здобуто таких доказів і в судовому засіданні. Тому суд, враховуючи досліджені докази приходить до переконання, що внаслідок залиття квартири позивача йому та іншому співвласнику майна заподіяна майнова шкода в розмірі 37\~470 грн, яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що меблевий гарнітур не був пошкоджений внаслідок залиття квартири, і тому збитки в сумі 20\~000 грн. на придбання нових кухонних меблів є зайвими витратами, які вона не повинна відшкодовувати, оскільки з показів свідків та фотознімків, а також акту залиття квартири, слідує, що виходячи із виявлених слідів залиття неможливо було, щоб на меблевий гарнітур не потрапила волога, з урахуванням його місця розташування (в кухні під стіною, по якій стікала тепла вода). Відповідачкою не спростовані докази надані позивачем, які підтверджують пошкодження меблевого гарнітуру. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок залиття квартири, належної йому на праві приватної спільної сумісної власності, він змушений був витрачати кошти на ремонт пошкоджених внаслідок залиття квартири приміщень кухні, ванної кімнати та коридору, а також придбання кухонних меблів без яких функціонування кухні є неможливим, витрачати час для вирішення справи в суді через відсутність згоди відповідачки відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача, суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які він зазнав в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 10 000 грн. є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в сумі 5000 грн. Суд приходить до переконання, що сукупністю всіх зібраних доказів позивачем доведено наявність завданої йому шкоди в результаті залиття належної йому на праві спільної сумісної власності квартири, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останньої в її заподіянні. А тому суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., поніс витрати на визначення розміру матеріальної шкоди в сумі 4000 грн та витрати на виготовлення копій позовної заяви та додатків до неї в сумі 1050 грн., а тому, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог: витрати на проведення експертизи в сумі 3578,68 грн., інші витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 939,40 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2165,62 грн., що відповідатиме вимогам п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial