Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2059. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось. За час спільного проживання відносини поступово погіршувались, щр в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 12 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 16 червня 2025 року до суду від представника відповідача - адвоката Межової К.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки фактичне припинення шлюбних відносин відбулося на початку січня 2025 року, після чого спільне життя подружжя не відновлювалось, спільного бюджету подружжя не має. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак, її представник подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, в якій вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2059, про що було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 27 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 вересня 2014 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2017 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що спільне життя подружжя не склалось, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved