Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА 1» (далі - позивач, ТОВ «РАДА 1») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період часу з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року у розмірі 20 442,92 грн. - основного боргу; 762,76 грн. - інфляційної складової боргу; 588,08 грн. - 3% річних, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок є ТОВ «РАДА 1». На виконання вимог чинного законодавства між ТОВ «РАДА 1» та [PERSON] було укладено договір від 01.12.2008 року «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг», відповідно до умов якого відповідач зобов`язувалася оплачувати та компенсувати послуги в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач отримувала послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 20 442,92 грн. Також позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано 762,76 грн. інфляційних нарахувань та 3 % річних у розмірі 588,08 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2023 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 20.11.2023 року отримано відповідь № 329370 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 1» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.04.2024 року. 03.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 04.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Зайцева І.Є. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 06.06.2024 року. 09.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити, оскільки факт надання позивач послуг за договором та прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати послуг є недоведеним. Посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 17.05.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких остання просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. 30.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ІОЦ Рада», ТОВ Фірма «Володар Роз»; клопотання про перевірку розрахунку заборгованості, в якому остання просила перевірити розрахунок позивача за період з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року; заява про притягнення позивача до відповідальності за введення суду оману. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2024 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву; додаткові пояснення відповідача; клопотання про перевірку розрахунку заборгованості; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про притягнення позивача до відповідальності за введення суду оману; відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, та у зв`язку із неявкою представника позивача, явку якого в судове засідання визнано обов`язковою, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 09.09.2024 року. 22.08.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про відмову у задоволенні позовних вимог. 09.09.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Зайцева І.Є. та представника відповідача - [PERSON]. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 09.09.2024 року справу знято зі складу у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у кримінальному провадженні № 757/40259/24-к та судове засідання призначено на 11.11.2024 року. 09.09.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про визнання недопустимими та виключення документів з числа доказів. 24.10.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про існування правової невизначеності у справі. 11.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Зайцева І.Є. та представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2024 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 22.01.2025 року. 04.12.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Зайцева І.Є. та представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 22.01.2025 року справу знято зі складу у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у кримінальному провадженні № 757/2430/25-к та судове засідання призначено на 31.03.2025 року. 03.03.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про підробку позивачем документів у справі, в якій останній просить витребувати у ТОВ «РАДА 1» для огляду судом оригіналу Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.04.2020 року разом з усіма обов`язковими додатками що є невід`ємною його частиною, а саме: додаток 1 «Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності»; додаток 2 «Загальні відомості про будинок»; додаток 3 «Акт приймання-передачі технічної документації на будинок»; додаток 4 «Вимоги до якості послуги з управління будинком»; додаток 5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території». 31.03.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 20.05.2025 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача - [PERSON]. про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 1» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. 13.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про відмову у задоволенні позовних вимог. 20.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Зайцева І.Є. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 20.05.2025 року, без фіксування технічними засобами, в якій останній просив відкласти розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідача. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 26.06.2025 року. 18.06.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Зайцева І.Є. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. 26.06.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - [PERSON]. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання 26.06.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку та електронною поштою. У письмових заявах представник позивача та представник відповідача просили розглядати справу за їх відсутності. Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 18.10.2019 року ББ-2019 № 33 (а. с. 20-24). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «РАДА 1» є надання комплексного обслуговування об`єктів (а. с. 66-67). Житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує житловий будинок будинок [ADDRESS] є ТОВ «РАДА 1». 01.12.2008 року між ТОВ «РАДА 1» (далі - Підприємство) та [PERSON] (далі - Споживач) укладено договір «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг» (далі - Договір), предметом якого є забезпечення Підприємством надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів, тощо) за адресою: [ADDRESS] , а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 7-12). Згідно п. п. 2.1., 2.1.2. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за Договором вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. п. 3.4.4. Договору, Споживач зобов`язаний до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим вносити плату на рахунок Підприємства пропорційно його частині власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством, за надані послуги, а саме: диспетчеризацію і технічне обслуговування ліфтів, вивіз побутових відходів, обслуговування будинкових вузлів обліку, їх стандартизацію і метрологію, обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів будинку, дезінфекцію, дератизацію, послуги аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у зимовий період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових кліток, опалення місць загального користування, воду на миття та полив прибудинкової території, матеріальні витрати по утриманню будинку, витрати на утримання адміністративного приміщення, апарату управління та персоналу Підприємства, санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування, комунальні та інші платежі, передбачені чинним законодавством України. 01.12.2012 року між ТОВ «РАДА 1» (далі - Підприємство) та [PERSON] (далі - Власник) укладено договір № 26/01/К «Про надання послуг», предметом якого є забезпечення Підприємством надання Власнику послуг із забезпечення пропускного режиму за адресою: [ADDRESS] , а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 15-16). Як визначено у ст. 10 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 24 ЖК України, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15. Як визначено у ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як визначено у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідач одержує житлово-комунальні послуги, проте, за них не сплачує в установленому законом порядку. Так, за період часу з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги становить 20 442,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «РАДА 1» (а. с. 5). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному чинним законодавством розмірі. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «РАДА 1» про стягнення з [PERSON] основного боргу за надані житлово-комунальні послуги за період часу з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року у розмірі 20 442,92 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні нарахування у розмірі 762,76 грн. та 3% річних у розмірі 588,08 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції, є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у наступній редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285). Отже, з березня 2022 року по грудень 2023 року у м. Києві діяв мораторій на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. Ураховуючи викладене, нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги за період часу з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року неможливо. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «РАДА 1» до [PERSON] щодо стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 762,76 грн. та 3% річних у розмірі 588,08 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1401 від 19.04.2023 року. Оскільки суд задовольняє позов частково, то з відповідача на корить позивача слід стягнути 2 522,96 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: partial