Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 17 вересня 2024 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Оболонським районним управлінням юстиції у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 663. Від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, а подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає, можливість збереження сім`ї відсутня. У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому, подала заяву про розгляд справи без її участі. Також [PERSON] у позовній заяві просила повернути її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та просив розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 17 вересня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Оболонським районним управлінням юстиції у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 663. Від шлюбу сторони дітей не мають, спір щодо поділу майна відсутній. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно вони не проживають, а отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи те, що позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам, суд вважає необхідним такий задовольнити. Відповідно до статей 21 та 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 та 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Частиною 1 статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі статей 21, 24, 56, 105, 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved