Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . ЇЇ батьки перебували у шлюбі з 18 грудня 2003 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2020 року у справі № 607/2546/20. У шлюбі, крім позивачки, народилося ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. До досягнення [PERSON] повноліття, аліменти на її утримання стягувала мати. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05 лютого 2025 року у ВП №67334302, загальний борг [PERSON] становить 227\~128,80 грн. Позивачка після досягнення повноліття продовжує навчатися на другому курсі денної, бюджетної форми навчання на факультету мистецтв Тернопільського національного педагогічного університеті імені Володимира Гнатюка, ІV рівня акредитації, що підтверджує довідкою № 226 від 06 лютого 2025 року. Оскільки позивачка продовжує навчатись стаціонарно в Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка, то не має самостійних доходів та не може себе забезпечити. Стипендія була призначена [PERSON] лише на першому курсі, проте у зв`язку з скороченням фінансування, навчаючись на другому курсі стипендію вона не отримує. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просить суд стягнути аліменти з [PERSON] , на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 04 березня 2025 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше 23х річного віку. 12 березня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі №607/4741/25. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] - адвокатка Худа І. Р. у судове засідання не з`явилася проте, подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , з 22 вересня 2020 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрації місця проживання особи № 5033852/28-03, виданою 22 вересня 2020 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 67334302, виданої Тернопільським відділом державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 05 лютого 2025 року за [PERSON] числиться заборгованість у розмірі 227 128,80 грн. Як вбачається із довідки № 226 Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка від 06 лютого 2025 року, [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету мистецтв. Форма навчання бюджетна, закінчення навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» передбачено на 30 червня 2027 року. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, однак не досягнула віку 23ох років, продовжує навчання у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка і доказів отримання нею доходу суду не подано. [PERSON] є працездатною особою, суд вважає стан здоров`я відповідача задовільним, оскільки доказів на доведення протилежного відповідачем суду не надано. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем [PERSON] може виконувати обов`язки щодо утримання дочки, яка досягла повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову і до закінчення [PERSON] навчання у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше 23х річного віку. Відтак, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 07 березня 2025 року і до закінчення [PERSON] навчання в Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше 23х річного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved