Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

01.04.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Абрамов Максим Олександрович, в якій позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , про що Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №2139 від 09.08.2024 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин позивача з померлим спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно 20.07.2024. [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] . Крім позивачки спадкоємцем першої черги за законом є спільна дочка спадкодавця [PERSON] та позивачки [PERSON] відповідач у даній справі [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №32/02-31 від 20.02.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності на майно. Позивач вказує, що правовстановлючі документи на будинок завжди знаходилися у загиблого чоловіка, отримати дублікати таких документів вона не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді від 02.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано, у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи №73591699 від 04.02.2025 щодо померлого [INFO] [PERSON] . 28.04.2025 на запит суду від приватного нотаріуса ЗМНО Абрамова М.О. надійшла витребувана інформація. Ухвалою від 28.05.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 23.06.2025. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Абрамов М.О. не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У супровідному листі від 15.04.2025 про направлення копії спадкової справи також просив справу розглянути за його відсутності. У судовому засіданні 23.06.2025 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. У судовому засіданні 23.06.2025 відповідач позов визнала, зазначила, що дійсно подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно 20.07.2024, 01.03.2003 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Прізвище чоловіка і дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Як свідчать відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа 52,1 кв.м., житлова площа 39,1 кв.м., реєстраційний номер майна 375395. Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, 2810, 04.12.2003, посвідчений приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Черкун В.І. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.08.2024, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З матеріалів спадкової справи №11/2025 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 04.02.2025 дружина померлого [PERSON] [PERSON] (позивачка) звернулася до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу М.О. Абрамова із заявою, в якій зазначила, що вона приймає за законом спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . Крім того, в заяві зазначено іншого спадкоємця, окрім дружини: донька [PERSON] . 04.02.2025 донькою померлого [PERSON] подано заяву про відмову від належної ій частки спадщини за законом. 20.02.2025 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу М.О. Абрамова із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Склад спадкового майна житловий будинок [ADDRESS] . Постановою від 20.02.2025 за №32/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі викладеного, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , про що 09.08.2024 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги, звернулася 04.02.2025 до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. із заявою про прийняття спадщини. При цьому, донька померлого [PERSON] [PERSON] 04.02.2025 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки спадщини за законом. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.02.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно - житловий будинок. При цьому, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчать, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа 52,1 кв.м., житлова площа 39,1 кв.м., реєстраційний номер майна 375395. Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, 2810, 04.12.2003, посвідчений приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Черкун В.І. Як вказано в позовній заяві та пояснила в судовому засіданні представник позивача, оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок завжди перебували у померлого [PERSON] (який загинув на тимчасово окупованій території). Отримання дублікатів таких документів позивачем є неможливим. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність належними та допустимими доказами позовних вимог [PERSON] , а відтак позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не ставилося, відповідно судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved