Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Яворського А.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2008 року. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що на даний час, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних подружніх відносин, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 23 травня 2025 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 15 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції,з якого сілдує, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13 грудня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 2030. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двоє малолітніх дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі тривалий час подружні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved