Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Позивач АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 15.07.2016 року [PERSON] отримала кредит на суму 43 900 грн. та 07.10.2022 року отримала кредит у сумі 64 149,11 грн. Позивач зазначає, що Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.03.2024 року становить за кредитним договором №26257028980829 від 15.07.2016 року 68 636,42 грн., з яких: 43 818,04 грн., та за кредитним договором №1002109940601 75 753,21 грн., з яких: 62 802,40 грн., заборгованість за кредитом; 7,27 грн., заборгованість за процентами; 12 943,54 грн., заборгованість за комісією та судові витрати по справі. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по праві. 10.03.2025 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому вона щодо позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила суд відмовити в їх задоволенні. Відзив мотивувала тим, що вважає позовні вимоги безпідставні та необґрунтованими, в якому зазначила, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві, зазначив розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення рішення по справі. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, представником подано до суду відзив на позову заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити та розглядати без участі сторони відповідача. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 08.05.2024 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовногопровадження. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2016 року Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно до якої: сума 1 000 гривень, строком на 12 місяці, розмір процентної ставки 49%. Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту по Договору № 26257028980829 від 15.07.2016 року боржнику [PERSON] встановлено кредитний ліміт 15.07.2016 року 1 000 грн., збільшено 23.09.2016 року 7 000 грн., збільшено 15.02.2018 року 16 200 грн., збільшено 15.03.2019 року 17 000 грн., збільшено 11.07.2019 року 20 000 грн., збільшено 21.11.2019 року 25 000 грн., збільшено 30.04.2020 року 30 000 грн., збільшено 15.10.2020 року 40 000 грн., зменшено 27.02.2022 року 37 609 грн., збільшено 03.03.2022 року 40 000 грн., збільшено 26.05.2023 року 43 900 грн. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за договором №26257028980829 від 15.07.2016 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,42 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24818,38 грн. Виписками АТ «ПУМБ» з особового рахунка [PERSON] за кредитним договором підтверджується заборгованість відповідача перед банком, також розрахунком заборгованості. 07.10.2022 року Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно до якої: сума 64 149,11 гривень, строком на 48 місяці, зі сплатою 0,01 % річних та 1,50 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Також 07.10.2022 року [PERSON] , підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначається, що сума кредитного ліміту складає 64 149,11 гривень, строк кредитування 24 місяців, зі сплатою 0,01 % річних та 1,50 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за договором №1002109940601 від 07.10.2022 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,4752 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24 818,38 грн. Виписками АТ «ПУМБ» з особового рахунка [PERSON] за кредитними договорами підтверджує заборгованість відповідача перед банком, також розрахунком заборгованості. Позивачем АТ «ПУМБ» направлено письмові вимоги (повідомлення) відповідачу [PERSON] згідно якої банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ» за кредитними договорами та погасити заборгованість в загальному розмірі 144 389,63 грн., протягом тридцяти днів з моменту отримання листа. Вказане вбачається із письмової вимоги (повідомлення) за вих. №KHO-44.2.2/196 від 31.03.2024 року. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вимогами ч. 1 ст.1056-1ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Як вбачається із положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із вимогами ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за договором №26257028980829 від 15.07.2016 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,42 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24818,38 грн. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за договором №1002109940601 від 07.10.2022 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,4752 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24 818,38 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду розрахунку суми заборгованості за договорами, а відтак суд приходить до висновку, що нарахована позивачем сума заборгованості за договором №26257028980829 від 15.07.2016 року, а саме за кредитом у загальному розмірі становить 68 638,42 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24818,38 грн., та заборгованості за договором №1002109940601 від 07.10.2022 року у загальному розмірі становить 68 638,4752 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24 818,38 грн., та наданий розрахунок заборгованості є належними доказами. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між АТ «ПУМБ» та [PERSON] договору кредиту, отримання відповідачкою позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачкою умов, укладених договорів позики. Будь-яких доказів щодо неотримання [PERSON] коштів від позивача, не проведення ним операцій по спірному картковому рахунку, а також доказів щодо спростування даної заборгованості - матеріали справи не містять. Суд дійшов висновку, що [PERSON] розуміла умови укладених нею договорів, надання її у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту та нарахування процентів за користування коштами, що зобов`язувало останню належним чином виконувати обов`язки, щодо виконання умов договору про надання банківських послуг та повернення грошових коштів. Отже, відповідач не виконав зобов`язання за договором, а тому з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №1002109940601 від 07.10.2022 року за тілом кредиту та нарахованими відсотками в сумі 62 809,27 грн., з яких: 62 802,40 грн., заборгованість за кредитом; 7,27 грн., заборгованість за процентами, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в загальній сумі 12 943,54 грн., за кредитним договором №1002109940601 від 07.10.2022 року. У силу приписів статті 141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовну заяву АТ «ПУМБ» задоволено частково, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 205,12 грн., виходячи з розрахунку: 131 446,99 грн., (розмір задоволених позовних вимог) *2422,40 грн.(сума сплаченого судового збору):144 389,63 грн., (розмір заявлених позовних вимог) = 2 205,12 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial