Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

23.05.2025 позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Снітинський Б.Є., звернувся в суд з позовною заявою до відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якій просить скасувати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, що було накладено на підставі повідомлення, серія та номер: 6, виданий 13.04.1992, видавник «ОщадБанк», Архівний запис з Феміди № 69390-22 від 15.04.1992, про що міститься запис № 3201385 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію обтяження накладено обтяження на все нерухоме майно [PERSON] . Дане обтяження було накладено на підставі повідомлення, серія та номер: 6, виданий 13.04.1992, «Ощад Банк», Архівний запис з Феміди № 69390-22 від 15.04.1992, про що міститься запис № 3201422 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, Заявник: Тернопільська районна державна нотаріальна контора. Відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні в ДВС не перебувають та не перебували. Станом на день звернення до суду відсутні будь-які зобов`язання позивача перед АТ «Державний ощадний банк України» та взагалі їх ніколи не існувало. Наявність запису про обтяження порушує права позивача, як власника майна. З цих підстав просить позов задовольнити. 30.05.2025 від відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог [PERSON] . Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не є органом та/або особою, уповноважено на вчинення реєстраційних дій зі зняття обтяження (заборони) з нерухомого майна та не допускав порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Вказує, що у них відсутня інформація та документи щодо підстав накладення обтяження на все нерухоме майно, що належить позивачу. Водночас, АТ «Ощадбанк» жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає позивачу розпоряджатися нерухомим майном та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси [PERSON] . Вказує, що АТ «Ощадбанк» не оспорює право позивача на володіння, користування та розпорядження майном, у відповідача відсутні будь-які права, обов`язки, інтереси щодо нерухомого майна позивача, яке перебуває під забороною, накладеною державним реєстратором. Також відповідач вказує, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є неефективним способом захисту. Окрім того, [PERSON] звернувся із даним позовом поза межами трирічного строку позовної давності, оскільки із долучених до позовної заяви документів встановлено, що останній дізнався про існування обтяження належного йому нерухомого майна 01.11.2012. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.05.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.06.2025. Вказаною ухвалою також витребувано інформацію (документи), на підставі яких було внесено архівний запис з Феміди № 69390-22 від 15.04.1992 щодо заборони на нерухоме майно [PERSON] . Витребовувані докази надійшли до суду. Представник позивача Снітинський Б.Є. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника АТ «Ощадбанк». Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від завідувача Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 12100536 від 01.11.2013 встановлено, що в розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження майна [PERSON] , міститься запис про обтяження № 3201422 від 13.08.2007, здійснений державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Ковдрин Т.І.; підстава виникнення обтяження: повідомлення, серія та номер: 6, виданий 13.04.1992, видавник: «Ощадбанк»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7520006 від 01.11.2013; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; зміст обтяження: архівний запис з феміди № 69390-22 від 15.04.1992; запис перенесено з спеціального розділу, номер запису: 3201385 від 13.08.2007, реєстратор: Реєстраційна служба Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, предмет обтяження все нерухоме майно. Як вбачається з відповіді Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції № 81458 від 22.05.2025, згідно перевірки бази даних АСВП «Пошук ВД/ВП» у Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 22.05.2025 відкриті виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] , на виконанні не перебувають та не перебували. Листом № 513/01-21 від 05.06.2025 Державний нотаріальний архів Тернопільської області повідомив, що згідно описів Тернопільської районної державної нотаріальної контори за 1992 рік та Акту прийому-передачі справ до державного нотаріального архіву справа «Розпорядження про накладення та зняття заборон відчуження нерухомого майна» за 1992 рік до нотаріального архіву не передавалась. В архіві зберігається «Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна» Тернопільської районної державної нотаріальної контори за 1989-2004 роки. З копії наданого Державним нотаріальним архівом Тернопільської області Реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна» Тернопільської районної державної нотаріальної контори за 1989-2004 роки вбачається, у ньому міститься запис під № 24, в якому у графі «найменування банку та інших органів, за вимогою яких накладена заборона, номер і дата документа» вказано «Ощадбанк», № 6, 13.04.1992; у графі «прізвище, ім`я, по батькові особи, на будинок якої накладена заборона, і місцезнаходження будинку» - « [PERSON] , смт. В. Березовиця», дата накладення заборони та дата направлення документа з написом про накладення заборони 15.04. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами статей 317 та 321 ЦК України, зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391\~ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно із частиною п`ятою статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом не встановлено підстав для існування на даний час обтяження, яке накладено на все нерухоме майно позивача. Судом встановлено, що існування на даний час вказаного обтяження порушує права позивача, як власника. Суд відхиляє доводи відповідача АТ «Державний ощадний банк України» про те, що він не є належним відповідачем у даній справі, виходячи з наступного. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 12100536 від 01.11.2013 встановлено, що запис про обтяження нерухомого майна позивача здійснено на підставі повідомлення, серія та номер: 6, виданий 13.04.1992, видавник: «Ощадбанк». У Постанові КЦС ВС від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21 викладено правову позицію про те, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. Враховуючи те, що обтяження на нерухоме майно позивача було накладено на підставі повідомлення «Ощадбанк», тому АТ «Державний ощадний банк України» є належним відповідачем у даній справі. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Так, у даній справі вимоги позивача ґрунтуються на тому, що безпідставне обтяження його нерухомого майна порушує його права як власника. У Постанові ОП КЦС ВС від 07.11.2022 у справі № 725/7187/19 викладено правову позицію про те, що Вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, є способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), а сутність негаторного позову виключає застосування позовної давності. Враховуючи те, що вимоги позивача про зняття обтяження нерухомого майна, ґрунтуються на праві власності на нього, відсутні підстави для застосування позовної давності. Інші заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, не спростовують доводів позивача щодо обґрунтованості позовних вимог. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд доходить переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved