Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

24.02.2025 до суду від представника позивача - Білого Віталія Сергійовича надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 65 028,08 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.01.2024 між ПАТ «СК «Уніка» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Лексус, д.н.р. [NUMBER] . 31.05.2024 за участі автомобіля Лексус, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем Лексус, д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль Лексус, д.н.з. [NUMBER] , було пошкоджено. Постановою суду [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного ДТП. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування, позивачем складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування - 222 528,08 грн. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу ЕР № 216034456, ліміт відповідальності - 160 000 грн, франшиза 2 500 грн. Оскільки позивачу частково відшкодовано вартість матеріальної шкоди страховиком винуватця ДТП у розмірі 157 500 грн, залишок - 65 028,08 грн - позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 26.03.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, з будь якими заявами з процесуальних питань до суду не зверталася. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2012.01.202420 між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «Лексус», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2024 у справі № 757/26720/24-п, [PERSON] 31.05.2024 о 16 год. 58 хв. в м. Києві по бульвару Лесі Українки та на перехресті з вул. М. Задніпровського, керуючи автомобілем Лексус, д.н.з. [NUMBER] , всупереч п. 10.1, п. 2.3(б) Правил дорожнього руху, перед початком руху, не впевнився в безпечності, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Лексус, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка закінчувала маневр, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 31.05.2024 водій автомобіля Лексус, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулась із заявою № 19458353113 про подію. Відповідно до страхового акту 19458353113 від 26.06.2026, сума страхового відшкодування становить 222 528,08 грн, яка сплачена позивачем на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна» згідно платіжного доручення № 171565 від 27.06.2025 у рахунок страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ СК «ПЗУ Україна». Як позивач, страховик винуватця ДТП йому сплачено страхове відшкодування у розмірі 157 500 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування встановлених обставин. З огляду на наведене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення з відповідача 65 028,08 грн підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 028 грн судового збору. Представник позивача також просить відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. На підтвердження понесених витрат ним надано договір доручення № 1 ВНМ на правові послуги, додаткову угоду № 1 до вказаного договору, договір № 2/23ю про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг № 1/35874 від 20.02.2025 на суму 8 000 грн. Суд зазначає, що під час визначення суми відшкодування суд має виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи надані послуги адвоката, предмет позову, а також те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає законним, справедливим та розумним відшкодування позивачу розмір його судових витрат на правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Outcome: approved