Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2014 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначила, що розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що потягнуло відповідну зміну матеріального становища дитини. На теперішній час позивач не працює і знаходиться у декретній відпустці. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд задовольнити позовну заяву частково, та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, оскільки Відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дружина і двоє його дітей перебувають на повному утриманні Відповідача. Діти часто хворіють. У старшого сина [PERSON] у 2020 році виявили синдром периферичної церві кальної недостатності. Тому він потребує лікування та обстеження. Менший син [PERSON] народився з діагнозом асфіксія новонародженого тяжкого ступеня, що спричинило ряд інших хвороб, які потребують постійного лікування. Крім того, зазнчив, що з 07 грудня 2022 року Відповідача було мобілізовано на військову службу. Під час проходження військової служби стан його здоров`я погіршився після отриманих поранень в зоні ведення бойових дій. Після отриманих поранень потребує періодичного лікування та консультацій спеціалістів, що підтверджується копіями виписки з історії хвороби. Позивачка надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Київського районного суду Одеської області від 02.09.2014 року по цивільній справі № 520/8403/14-ц стягнуто з [PERSON] , 1984 р.н., на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 700 грн. шомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 09 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Положеннями ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів, зокрема тому, що, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування, навчання. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, враховуючи наявність у нього двох дітей, які знаходяться на його утриманні, матеріальне становище позивача та дитини, а також те, що позивач не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не\~менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного й

Outcome: partial