Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] звернулася до Лановецького районного суду Тернопільської області, заінтересована особа: Лановецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці зазначила, що [INFO] на тимчасово окупованій території України помер батько заявниці - [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Факт смерті останнього підтверджується фото документів, що надіслала заявниці її мати - [PERSON] , яка на даний час перебуває на окупованій території України, на мобільний телефон, а саме: корінець медичного свідоцтва про смерть до облікової форми№106/У серії 23 №200133015 дата видачі 15 жовтня 2024 року, в якому зазначено, що дата смерті батька [PERSON] - [INFO] , час смерті [INFO] год 30 хв та фото свідоцтва про смерть батька, виданого 17 жовтня 2024 року серія [NUMBER] , місце видачі свідоцтва - [NUMBER] Територіальний відділ РАЦС Чернігівського району Управління РАЦСу Запорізької області, актовий запис акту про смерть №170249900001400239006. 10 січня 2025 року [PERSON] звернулася до Лановецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо реєстрації смерті батька, проте їй було усно відмовлено через відсутність підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України на підставі наданих заявницею документів та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином [PERSON] позбавлена можливості у встановленому законом порядку зареєструвати у відділі реєстрації актів цивільного стану смерть батька [PERSON] та отримати свідоцтво про його смерть встановленого зразка. А тому, заявниця просить встановити факт смерті батька - громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця Україна, с.Верхній Токмак Чернігівського району Запорізької області, який помер [INFO] в с.Верхній Токмак Чернігівського району Запорізької області, у віці 68 років, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] , представник заявниці [PERSON] , заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в заяві, просили їх задоволити. Представник заінтересованої особи - Лановецького відділу ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , представника заявниці [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступні обставини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Суд встановив, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29 січня 2025 року Лановецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 липня 2017 року Великобілозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 липня 2017 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , а тому є особою, яка має право на звернення до суду з цією заявою. Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України). Так, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан. Також Указом Президента України № 469/2024 від 23 липня 2024 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Згідно з абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз.1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, з 26 лютого 2022 року село Верхній Токмак Чернігівської селищної територіальної громади Запорізької області є територією, тимчасово окупованою Російською Федерацією. Таким чином с.Верхній Токмак Чернігівського району Запорізької області станом на 15 жовтня 2024 року було тимчасово окупованою територією України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку ст.1 цього Закону воно є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Так, за змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документів про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08 серпня 2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до положень вказаного наказу підставами для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о). Суд встановив, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2024 року так званим Територіальним відділом РАЦС Чернігівського району Управління РАЦС Запорізької області, перекладеною з російської на українську мову в центрі перекладів «ВІКТОРІЯ» 28 лютого 2025 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Верхній Токмак Чернігівського району Запорізької області, про що 17 жовтня 2024 року так званим Територіальним відділом РАЦС Чернігівського району Управління РАЦС Запорізької області складений актовий запис про смерть №170249900001400239006. Згідно копії Корінця медичного свідоцтва про смерть до облікової форми №106/У серія 23 № [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2024 року, перекладеною з російської на українську мову в центрі перекладів «ВІКТОРІЯ» [INFO] , прізвище, ім`я, по батькові померлого - [PERSON] , дата народження - [INFO] , дата смерті - [INFO] 05 год 30 хв, реєстрація за місцем проживання (перебування) померлого: суб`єкт [ADDRESS] , причини смерті: а) Хвороба або стан, що безпосередньо призвів до смерті - Хронічна серцево-судинна недостатність; б) Патологічний стан, що спричинив виникнення причини, зазначеної в пункті «а» - Дифузний кардіосклероз; в) Початкова причина смерті - Хронічна ішемічна хвороба серця. Відповідно до ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. При цьому для реєстрації смерті необхідно подати оригінал лікарського свідоцтва про смерть, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08 серпня 2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Наведені факти свідчать про відсутність іншого, ніж судового, способу встановлення факту смерті [PERSON] , оскільки свідоцтво про смерть серії [NUMBER] не відповідає визначеним вище вимогам, оскільки видане на тимчасово окупованій території України органом, діяльність якого вважається незаконною. Суд також враховує, що відповідно до ст. 3, 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. У практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», відповідно до яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Указаний консультативний висновок застосовується у практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого в Україні є джерелом права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Таким чином, оцінюючи письмові докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами, у тому числі заявницею, своїх прав. Враховуючи викладене суд, як виключення, приймає в якості доказів надану заявницею фотокопію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та в сукупності з іншими письмовими доказами вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Як роз`яснено у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця Україна, с.Верхній Токмак Чернігівського (після зміни адміністративно-територіального поділу України - Бердянського) району Запорізької області, який помер [INFO] в с.Верхній Токмак Чернігівського району Запорізької області, у віці 68 років, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального поділу України - Бердянського) району Запорізької області, знайшов своє підтвердження наданими доказами, даний факт має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідний для реєстрації смерті її батька та реалізації прав заявниці, пов`язаних зі смертю батька, та іншого порядку, ніж судового, встановлення даного факту немає. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява представника заявниці [PERSON] - [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved