Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 35066,21 грн заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрат по справі: 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 13000,00 грн витрат на правову допомогу. Щодо кредитного договору № 4265705 В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №4265705, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 6100 грн, із базовою процентною ставкою 5% за день користування кредитом. 15.12.2021 було укладено договір № 15-12-2021-22 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4265705. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4265705 . Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 24876,56 грн, з яких 4130,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 20746,56 грн заборгованості за відсотками, які підлягають стягненню на користь позивача. Щодо кредитного договору № 75313611 В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 75313611, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 900 грн, із базовою, фіксованою процентною ставкою 1,99% за день користування кредитом. 27.01.2021 було укладено договір № 13-01/2022 відповідно до якого ТОВ«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75313611. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75313611. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 10189,65 грн, з яких 10972,00 грн заборгованості за тілом кредиту 3000 грн., 7134.75заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 48,00 грн. інфляційні збитки, 6,90 грн. 3% річних,які підлягають стягненню на користь позивача. 08.05.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення представник обгрунтував тим, що відповідач [PERSON] стверджує, що не укладав з ТОВ "Мілоан" чи TOB "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" будь-яких договорів як у письмовій формі так і в електронній формі, грошових коштів у вказаних товариств не позичав. До Позовної заяви не надано належних доказів підписання [PERSON] кредитних договорів. Відповідач зазначає, що орієнтовно у 2018 - 2020 роках звертався до іншої фінансової установи за отриманням кредиту в розмірі 35 000 грн., який повернув вчасно і заборгованості не має. Припускає, що надані ним особисті дані при отриманні зазначеного кредиту могли бути використані при отриманні кредиту іншими особами. Крім того, представник відповідача вказує на пропуск строку позовної давності та просить застосувати це, як підставу для відмови у позові. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовні заяві зазначивши про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Щодо кредитного договору № 4265705 Судом встановлено, що 24.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 4265705. Пунктом 1.2 договору передбачено загальний розмір кредиту 6100,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 24.05.2021 (п. 1.3 договору), термін повернення кредиту - 23.06.2021 (п. 1.4 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п.1.6 договору) Відповідно до п. 6.1 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Договір підписано [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. За таких умов суд дійшов висновку, що факт укладення між сторонами зазначеного кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 12.12.2024, кошти у сумі 6100,00 грн було перераховано на рахунок відповідача. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4265705. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 24876,56 грн, з яких 4130,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 20746,56 грн заборгованості за відсотками, які підлягають стягненню на користь позивача. Щодо кредитного договору № 75313611 Судом встановлено, що 19.08.2021 між «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №75313611. Пунктом 2 договору передбачено загальний розмір кредиту 900,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 19.08.2021 (п. 2.2 договору), термін повернення кредиту - 18.09.2021 (п. 1.4 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п.2.3 договору) Відповідно до положень договору, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 21.08.2021 року між «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено додаткову угоду №75313611 до договору позики №75313611 від 19.08.2021 року. Пунктом 1 договору на підставі звернення позичальника здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної ситеми було збільшено суму наданої відповідачу позики 900,00 грн., на 2100,00 грн.,такм чином розмір наданої позики становить 3000,00 грн. Договір та додаткова угода підписано [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. За таких умов суд дійшов висновку, що факт укладення між сторонами зазначеного кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС`вих. № КД-000006951/ТНПП від 30.01.2025 , кошти у сумі 900,00 грн було перераховано на рахунок відповідача. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС`вих. №Вих. № КД-000006948/ТНПП від 30.01.2025 , кошти у сумі 2100,00 грн було перераховано на рахунок відповідача. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75313611. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 10189,65 грн, з яких 10972,00 грн заборгованості за тілом кредиту 3000 грн., 7134.75 грн.заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 48,00 грн. інфляційні збитки, 6,90 грн. 3% річних,які підлягають стягненню на користь позивача. Доказів погашення кредитної заборгованості по всим договорам матеріали справи не містять. Оскільки відповідач не погасив кредитну заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом. Крім того, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було надіслано виписку по рахунку [PERSON] та додатково повідомлено суд, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжні картки № [NUMBER] та № [NUMBER] . Власник карток: [PERSON] . Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Серія і номер паспорта: [NUMBER] . Адреса прописки: [ADDRESS] . Номер телефону: [NUMBER] . Адреса електронної пошти: [INFO] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 24.05.2021 до 24.06.2021 року та за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 19.08.2021 до 19.09.2021 року, та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ): [NUMBER] . Із виписок, наданих банком по рахунку відповідача, вбачається, що 24.05.2021 на його рахунок було перераховано 6100 грн кредитних коштів, а 19.08.2021 - 900 грн. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаним договором позики, то суд зазначає таке. Щодо кредитного договору № 4265705 Враховуючи те, що вказаний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 4130,00 грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено, суд розраховує їх: - за період з 24.05.2021 по 24.06.2021, виходячи з розрахунку 5 % за день користування позикою (5 % х 30 днів = 150 %). 4130 грн х 150 % = 6195,00 грн. - за період з 28.06.2021 по 05.10.2021, 3% річних (0,01% за день) -120 днів. 0,01 % х 120 днів = 1,2 %, 4130,00 х 1,2 % = 49,56 грн. Всього відсотків: 6195,00 + 49,56 = 6244,56 грн. Отже, у цій частині позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 10374,56 грн, з яких: 4130,00 грн заборгованості з основного боргу, 6244,56 грн заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору № 75313611 Враховуючи те, що вказаний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 3000 грн. підлягає задоволенню, (сума тіла кредиту, яка відступлена за договором факторингу та включена у розрахунок ціни позову). Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено, суд розраховує їх: - за період з 19.08.2021 по 19.09.2021, виходячи з розрахунку 1,99 % за день користування позикою (1,99% х 30 днів = 59,7 %). 3000 грн х 59,7 % = 1791 грн. - за період з 19.01.2021 по 27.01.2022, 3% річних (0,01% за день) - 130 днів. 0,01 % х 130 днів = 1,3 %, 3000 х 1,3 % = 39 грн. Всього відсотків: 1791 + 39 = 1830 грн. Інфляційні збитки - 48,00 грн. Нараховані 3% річних - 6,90 грн. Отже, у цій частині позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 4884,90 грн, з яких: 3000 грн. заборгованості з основного боргу, 1830 грн заборгованості за відсотками,інфляційні збитки - 48,00 грн., нараховані 3% річних - 6,90 грн. Щодо заперечень відповідача суд зазначає таке Судом встановлено, що кредитні договори № 4265705 та № 75313611 були укладені в електронній формі та підписані з використанням одноразового ідентифікатора відповідачем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію"). За встановленими у цій справі обставинами кредитні договора між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитодавці, (за обома договорами), надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позивачка і використала для підтвердження підписання кредитного договору. Судом встановлено, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі...". Факт укладення договорів підтверджується сукупністю доказів по даній справі: самими договорами, які містять одноразові ідентифікатори у гафах «Підпис позичальника»; довідкою про ідентифікацію відповідача; довідкою про факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача; виписками банку з рахунків відповідача. За таких обставин, заперечення відповідача у тій частині, що він не укладав кредитних договорів та не отримував кредитних коштів, суд до уваги не приймає. Щодо строків позовної давності суд зазначає таке. Суд не погоджується із позицією відповідача у тій частині, що позивач звернувся із вимогами про стягнення кредитної заборгованості із порушенням строків позовної давності. Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, зміст якого наведено вище, перебіг строку позовної давності зупинено. За таких обставин, позивачем не порушено строків позовної давності при зверненні до суду із даним позовом, і, як наслідок, це не може бути підставою для відмови у позові. Отже, позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 15259,46 грн, з яких: заборгованість за договором № 4265705 від 24.05.2021 у сумі 10374,56 грн, з яких: 4130,00 грн заборгованості з основного боргу, 6244,56 грн заборгованості за відсотками., за договором № 75313611 від 19.08.2021 у сумі 4884,90 грн, з яких: 3000 грн. заборгованості з основного боргу, 1830 грн заборгованості за відсотками, інфляційні збитки - 48,00 грн., нараховані 3% річних - 6,90 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить стягнути із відповідача 35066,21 грн. Водночас судом вирішено стягнути 15259,46 грн, що становить 43,5 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: (2422,40 грн х 43,5 %) = 1053,74 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правоваої допомоги від 01.07.2024, укладений із АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги від 01.02.2025 та акт про надання юридичної допомоги від 28.02.2025. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 13000,00 грн. З урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: partial