Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

25 листопада 2016 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», представник позивача Сафір Федір Олегович, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач зазначає, що з відповідачем уклав договір б/н від 17 липня 2013 року, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з порушенням умов договору по поверненню кредиту, станом на 31.10.2016року відповідач заборгував 13 507 грн. 05 коп., в т.ч.: 188 грн.35коп. по кредиту; 8899 грн.32 коп. по процентах за користування кредитом, 3300грн. пеня та комісія; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина); 619грн.38коп. штраф (процентна складова), яку він просить стягнути на його користь. Разом з тим, просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 30 січня 2017 року заочним рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість, станом на 31 жовтня 2016 року, по кредитному договору б/н від 17 липня 2013 року 13507 грн.05 коп. та 1378 грн. - витрати по сплаті судового збору. 10 квітня 2025 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року у справі №678/425/16-ц та скасовано заочне рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року у справі №678/425/16-ц. Справу призначено на 14 год. 00 хв. 05 травня 2025 року. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечив факт укладення кредитного договору та наявність у нього заборгованості. Представник позивача Акціонерного товариства КБ «Приват Банк», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2). В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77\~ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 10 квітня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України. Постановлено витребувати в АТ КБ «ПриватБанк»: Оригінал заяви від 17 липня 2013 року про надання кредиту [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; Оригінал заяви [PERSON] про ознайомлення з умовами та правилами надання кредиту; Умови та правила надання кредиту з підписом [PERSON] ; Оригінал меморіального ордеру про перерахунок [PERSON] коштів в сумі 300 гривень за кредитним договором № б/н від 17 липня 2013 року. Копія вказаної ухвали була отримана в електронному кабінеті в ЄСТІС та на офіційну електронну адресу банківської установи АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками про доставку електронного листа та документа від 14 квітня 2025 року. Крім того, ухвалою від 05 травня 2025 року повторно витребувано зазначені докази. Копія вказаної ухвали була отримана в електронному кабінеті в ЄСТІС та на офіційну електронну адресу банківської установи АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками про доставку електронного листа та документа від 07 травня 2025 року. Копія ухвали також отримана поштою за адресою установи 20 травня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням 0610251136907. Крім того, ухвалою від 23 травня 2025 року повторно витребувано зазначені докази. Копія вказаної ухвали була отримана в електронному кабінеті в ЄСТІС та на офіційну електронну адресу банківської установи АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками про доставку електронного листа та документа від 02 червня 2025 року. Копія ухвали також отримана поштою за адресою установи 09 червня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням 0610257537164. Крім того, ухвалою від 16 червня 2025 року повторно витребувано зазначені докази. Копія вказаної ухвали була отримана в електронному кабінеті в ЄСТІС та на офіційну електронну адресу банківської установи АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками про доставку електронного листа та документа від 17 червня 2025 року. Копія ухвали також отримана поштою за адресою установи 26 червня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням 0610261757810. Проте станом на дату судового засідання, яке призначене на 10 год. 00 хв. 27 червня 2025 року, відповідь на ухвали від 10 квітня 2025 року, 05 і 23 травня 2025 року, 16 червня 2025 року про витребування доказів, в тому числі і про неможливість надання доказів, до суду не надходила. При подачі позовної заяви до суду на підтвердження надання кредитних коштів [PERSON] представником позивача надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 17 липня 2013 року; копія заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 17 липня 2013 року; Довідка про умови кредитування; умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку; копія паспорту позивача. Таким чином, матеріали справи не містять підтверджень укладення кредитного договору, те, що відповідач розумів та був ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. У постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Зі всіх долучених до матеріалів справи документів підпис [PERSON] стоїть лише на заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 17 липня 2013 року. Вказана Анкета взагалі не містить жодних істотних умов договору кредиту. Жодних інших доказів, таких як виписка з карткового рахунку позивальника, інформацію про рух коштів по банківських рахунках, доказів підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] , позивачем не надано. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 5 та 6 статті 81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Неподання оригіналів письмових доказів, копії яких викликають сумнів у відповідності їх оригіналу, на підставі ст.\~95\~ЦПК України можуть бути підставою для неприйняття судом такого доказу до уваги і не є наслідком залишення позову без розгляду. Згідно висновків,\~викладених у\~Постанові Верховного\~Суду від 16 серпня 2023 року\~\~(справа № 176/1445/22, провадження № 61-8249св23), враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». На підставі наведеного, враховуючи що судом неодноразово постановлялися ухвали про витребування доказів, які могли підтвердити факт укладення договору, отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] та нарахування заборгованості, проте вказані ухвали були проігноровані банківською установою, адже про неможливість надати витребувані докази суд також не повідомлено, відсутність інших належних доказів на підтвердження позиції позивача, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed