Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

В провадженні\~Кременчуцького районного\~суду Полтавської\~області перебуває\~цивільна справа\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 07 жовтня 2020 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2673 гривні, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду, тобто з 02.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення рішення [PERSON] не був офіційно працевлаштований, а тому аліменти встановлені у твердій грошовій сумі. У зв`язку з тим, що з 28.04.2025 року відповідач має постійний дохід, позивачка просить встановити аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Кремечуцького районного суду Полтавської області від 08 травня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою Кремечуцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2025 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала в провадження суду заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надав в провадження суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 13 вересня 2014 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 56), який було розірвано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.10.2020 року (а.с. 55). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 58). Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2020 по справі № 536/829/20 було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій формі в розмірі 2673 гривні, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду, тобто з 02.07.2020 року і до досягнення відповідною дитиною повноліття (а.с. 54). Позивачка має зареєстроване місце проживання разом з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 24.06.2020 року (а.с. 57-57з/б). Відповідно до копії довідки ТОВ «АВМ АМПЕР» від 05 травня 2025 року №6 [PERSON] працює на підприємстві ТОВ «АВМ АМПЕР» на посаді монтажник будівельний з 28 квітня 2025 року по теперішній час на підставі наказу №94-П від 25.04.2025 року (а.с.52). Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.8 Закону України\~від «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність направі власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184\~СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183,184 СК України. Згідно з ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, одержувач аліментів [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.10.2020 року, та просила визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, одержувач аліментів скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів у частці від доходу. Частиною 1 ст.192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням вищевикладеного вбачається, що Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст.\~192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав визначених законодавством. Так, судом встановлено, що з моменту ухвалення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.10.2020 року змінився матеріальний стан [PERSON] , оскільки у останнього з`явився постійний дохід у зв`язку з його офіційним працевлаштуванням. Окрім того, змінився матеріальний стан позивачки [PERSON] у зв`язку із збільшенням витрат на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та дозвілля дитини є загальновідомими. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України). Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований у ТОВ «АВМ АМПЕР». Відповідач даний факт не заперечував, доказів того, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивачка, а саме в розмірі 1\\4 частки від своїх доходів, суду не надав. Враховуючи викладене, стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача, на думку суду, не є надмірно високим і відповідає інтересам дитини та забезпечуватиме необхідний рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та не спричинить порушення принципу рівності обов`язку обох батьків щодо участі в утриманні дитини до її повноліття. Зазначений розмір аліментів, який законодавцем передбачено для стягнення на утримання однієї дитини, - в 1/4 частині від усіх видів доходу платника аліментів щомісячно до досягнення повноліття (стаття 183 Сімейного кодексу України), відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. З огляду на викладене та виходячи із закріплених ч. 9 ст.7\~СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання його сина [PERSON] , [INFO] до 1/4 частки його заробітку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Також оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.\~142\~ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. Інші 50 відсотків судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. суд вважає за можливе компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved