Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитним договором. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.03.2021 [PERSON] , з використанням сервісу оnline-кредитування: https://cashberry.com.ua/, подав заявку на отримання кредиту № 10003285775, яка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС». Електронний підпис накладено [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Таким чином, [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003285775 від 03.03.2021 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», відповідно до умов якого первісний кредитор надав позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 6000 грн, зі встановленим строком користування, а останній зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. Відповідач, в свою чергу, порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором до [PERSON] в розмірі 20736,40 грн, яка складається з: 6000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 14736,40 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до [PERSON] , останній не виконав зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора (ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС»), внаслідок чого допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 20736,40 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача не поступив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 20736,40 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення адресату, а також СМС-повідомленням та шляхом надіслання судового виклику в електроному вигляді на його електронну адресу. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.04.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 03.03.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003285775, за яким Товариство зобов`язувалося надати Позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (п. 1.1 Договору) (а.с. 23-28). Сторонами договору погоджено наступні умови кредитування: Сума на який надається кредит 6000 грн. Тип кредиту кредит (п. 1.2 Договору); Строк надання кредиту 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.3 Договору); Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за Процентною ставкою. Зазначена Процентна ставка нараховується: - в межах строку кредиту, передбаченого п. 1.3. цього Договору; - в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю Сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього Договору із урахуванням Програми лояльності (п. 1.4 Договору); Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 416,1% (п. 1.6 Договору); Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 8052 грн (п. 1.7 Договору), тощо. Розділом 4 договору визначено порядок пролонгації строку договору. Вказаний кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом накладення електронного підпису. У заяві позичальника № 10003285775 від 03.03.2021, [PERSON] вказано бажані умови отримання кредиту: сума кредиту: 6000,00 грн, проценти за користування/день: 1,14, сума до виплати: 8052,00 грн; строк виплати: 02.04.2021, тощо. Також у даній заяві вказано номер банківської картки для переказу коштів: [NUMBER] (а.с. 41-42). Згідно інформаційної довідки № 62/5299/12 від 14.12.2022, складеної ТОВ «Платежі Онлайн», на сайті торговця cashberry.com.ua через платіжний сервіс «Platon» 03.03.2021 о 12.55 год. проведено успішну транзакцію (видача кредиту) № 31476-89033-03233 в сумі 6000,00 грн, шляхом переказу коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 39). Відповідно до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за договорами згідно Реєстру прав вимоги, укладеними позичальниками з банком (а.с. 32-37). Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», та Витягу з реєстру прав вимоги від 17.09.2024 (дод. № 1 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022), право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 10003285775 від 03.03.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», загальний борг складає 20736,40 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14736,40 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 13, 18-20). Як вбачається з копії досудової вимоги № 3088223590-АВ від 30.10.2023, представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» інформовано відповідача [PERSON] про наявність у нього заборгованості за кредитним договором та перехід прав вимоги до нового кредитора, а також рекомендував відповідачу сплатити борг у досудовому порядку (а.с. 40). Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів за договором. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч .1 ст. 3 ЦК України). У ч. 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст.\~627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628\~ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11\~вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 95 Цивільного процесуального кодексу України. За змістом ст. 12 цього Закону,\~якщо відповідно\~до акту\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; -електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається із матеріалів справи, 03.03.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено договір № 10003285775 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу, який було підписано відповідачем з використанням електронного підпису. Згідно умов договору сторони погодили наступні умови кредитування Сума на який надається кредит 6000 грн. Тип кредиту кредит (п. 1.2 Договору); Строк надання кредиту 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.3 Договору); Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за Процентною ставкою. Зазначена Процентна ставка нараховується: - в межах строку кредиту, передбаченого п. 1.3. цього Договору; - в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю Сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього Договору із урахуванням Програми лояльності (п. 1.4 Договору); Проценти за користування кредитом/день 1.14%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 416,1% (п. 1.6 Договору); Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 8052 грн (п. 1.7 Договору), тощо. Розділом 4 договору визначено порядок пролонгації строку договору. Виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів підтверджується інформаційною довідкою № 62/5299/12 від 14.12.2022, складеною ТОВ «Платежі Онлайн», згідно якої на сайті торговця cashberry.com.ua через платіжний сервіс «Platon» 03.03.2021 о 12.55 год. проведено успішну транзакцію (видача кредиту) № 31476-89033-03233 в сумі 6000,00 грн, шляхом переказу коштів на банківську картку № [NUMBER] . З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням електронних підписів, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт товариства, та [PERSON] підписав його електронним підписом, то без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» електронний договір, та підписав такий у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. При цьому стороною відповідача не оспорються обставини щодо укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів за договором. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 10003285775 від 03.03.2021. Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст.\~512\~ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Як встановлено судом, згідно з п. 5.1.4 кредитного договору, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» має право: укладати договори щодо відступлення права вимоги за цим договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника відповідно до цивільного законодавства України. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», як клієнтом, та ТОВ «Діджи Фінанс», як фактором, було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги. Згідно Витягу з реєстру прав вимоги від 17.09.2024 (дод. № 1 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022), ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 10003285775 від 03.03.2021. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05.09.2022 становила 20736,40 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14736,40 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 13, 18-20). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Діджи Фінанс» повідомило боржників, права вимоги до яких за кредитними договорами передані новому кредитору, у тому числі відповідача [PERSON] , шляхом надіслання досудової вимоги поштовим зв`язком на його адресу, вказану в договорі, що підтверджується листом від 30.10.2023. Згідно долученого до справи договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, за яким відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення, що стороною відповідача не спростовано. Вказаний договір факторингу є чинним, оскільки його дійсність ніким не оспорено, а тому він підлягає виконанню. При цьому стороною відповідача не оспорються обставини щодо переходу до відповідача прав вимоги за кредитним договором. З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 10003285775 від 03.03.2021. Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно розрахунків суми заборгованості, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 05.09.2022 (дата відступлення права вимоги) утворилась заборгованість в загальному розмірі 20736,40 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14736,40 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом (за період з 03.03.2021 по 27.11.2021). Відповідачем [PERSON] фактично отримані та використані кредитні кошти у розмірі 6000 грн, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем. В добровільному порядку відповідач отримані у кредит кошти в сумі 6000 грн ні на користь первісного кредитора ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», ні на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не повернув, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 14736,00 грн, то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У кредитному договорі № 10003285775 від 03.03.2021 сторонами було погоджено строк дії договору, який відповідно до п. 1.3 договору становить 30 днів (з 03.03.2021 по 02.04.2021). Доказів щодо застосування умов розд. 4 договору щодо пролонгації строку договору, матеріали справи не містять. Із розрахунків заборгованості, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом первісним кредитором здійснювалося в період з 03.03.2021 по 02.04.2021, тобто поза межами строку, передбаченого договором. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. У зв`язку з наведеним, суд не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, та приходить до висновку, що розмір заборгованості за відсотками підлягає перерахунку. Так, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором (ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»), як вбачається факт видачі 03.03.2021 кредиту в сумі 6000,00 грн, так і факт щоденного нарахування відсотків на поточне тіло у розмірі 68,4 грн в строк з 03.03.2021 по 02.04.2021 (що відповідає процентній ставці у 1,14% в день). Сума нарахованих відсотків за вказаний період становить 2052,00 грн, що відповідає умовам кредитного договору. Відповідачем в межах строку дії кредитного договору погашалася заборгованість за тілом кредиту та відсотками не погашалась. З огляду на наведені судом розрахунки, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 8052,00 грн (6000 грн тіло кредиту + 2052,00 грн відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 03.03.2021 по 02.04.2021, . З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 10003285775 від 03.03.2021 в розмірі 8052,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2052,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом (за період з 03.03.2021 по 02.04.2021). Вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованих процентів за період з 03.04.2021 по 27.11.2021 в сумі 12684,00 грн, задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст.\~4\~ЗУ «Про\~судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору 0,8, що становить 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № С3278 від 01.04.2025 (а.с. 9). Також позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, що підтверджується: договором про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025; додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 02.04.2025; актом про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 02.04.2025; детальним описом виконаних робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої допомоги від 02.04.2025 (а.с. 11, 21, 29-31, 38). Разом з тим, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» (8052,00 грн, що становить 38,83% від ціни позову 20736,40 грн). Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 940,62 грн (38,83% сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн). Також на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3494,70 грн (38,83% витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн). Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи\~Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 10003285775 від 03.03.2021 в розмірі 8052,00 грн., з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2052,00 грн заборгованість за відсотками (за період з 03.03.2021 по 02.04.2021). У задоволенні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 03.04.2021 по 27.11.2021, в сумі 12684,40 грн, необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 940,62 грн судового збору та 3494,70 грн витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 3, 512, 514, 516, 517, 519, 526, 530, 531, 626-629, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»,

Outcome: approved