Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова 20.05.2025 надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.07.2017 у розмірі 222181,28 грн., що складається із: 205248,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16932,99 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судовий збір у розмірі 2666,18 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 13.07.2017. На підставі вищевказаної анкети-заяви [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 200000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 11/20, тип кредитної картки MasterCard World Black Edition. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі, встановленому договором. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим станом на 15 квітня 2025 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 222 181 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 205 248 грн. 29 коп., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 16 932 грн. 99 коп. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву, з проханням слухати справу без його участі, позов просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 13.07.2017 підписав анкету-заяву № б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем № б/н, [PERSON] була видана кредитна картка MasterCard World Black Edition № [NUMBER] , дата відкриття 13.07.2017, термін дії якої до 11/20. У процесі користування рахунком 14 грудня 2023 року відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну картку MasterCard Platinum № [NUMBER] зі строком дії до 01/31. На момент підписання цієї заяви за відповідачем була зафіксована заборгованість у розмірі 198 421,68 грн, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Починаючи з 14 грудня 2023 року, відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме у розмірі 36%. Разом із тим, у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії Російської Федерації, банк тимчасово скасував відсоткову ставку у березні 2022 року, а з 1 квітня 2022 року поступово повернув її до погодженого розміру. 21 лютого 2024 року відповідач підписав у системі Приват24 додаткову угоду до кредитного договору, якою сторони узгодили зміну умов кредитування, зокрема, строку кредитування 12 місяців з пролонгацією до 5 років, процентної ставки 12% річних. Також сторони погодили, що у разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості протягом 180 днів, термін повернення кредиту встановлюється на 180-й день з моменту такого порушення, і відповідач зобов`язаний повернути банку кредит, відсотки, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків, та погодився з ними шляхом підписання відповідних документів у системі Приват24. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.07.2017 року станом на 15 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» складає 222 181 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 205 248 грн. 29 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 16 932 грн. 99 коп. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. ч.5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. 20.05.2020 року відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України" Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою погодив використання OTP пароля в якості простого електронного підпису. Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку та погоджено умови користування кредитним рахунком. Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Отже, кредитний договір був укладений в електронній формі. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості у тому числі за простроченими відсотками та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 222 181 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 205 248 грн. 29 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 16 932 грн. 99 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 666,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved