Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що 06.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є [PERSON] про стягнення заборгованості за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1234-8936. Зазначений Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А2268, для підписання Кредитного договору №1234-8936 від 06.07.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий строк - 21 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач стверджує, що відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушив вищезазначені умови Кредитного договору та не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 06.02.2024, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять 87780,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 12000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 75780,00 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 27780,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості 60000,00 грн, що враховує прострочену заборгованість за кредитом 12000,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 48000,00 грн. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі за кредитним договором №1234-8936 від 06.07.2023 та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, зазначивши, що долучений позивачем до позову лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів є документом довільної форми, який не відноситься до розрахункових документів чи первинних бухгалтерських документів і не може бути належним підтвердженням факту отримання коштів відповідачем. Платіжне доручення на переказ коштів від позикодавця ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь відповідача в матеріалах справи відсутнє. Крім того, слід відзначити, що АТ КБ «ПриватБанк» не являється стороною кредитного договору і не уповноважене здійснювати переказ коштів за умовами кредитного договору від 06.07.2023 року. В матеріалах справи відсутні докази про наявність договірних відносин між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк» щодо переказу платежів. Разом з тим представник відповідача зазначає, що [PERSON] є учасником бойових дій та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, і на нього як позичальника, поширюються пільги щодо не нарахування процентів за користування кредитом відповідно до ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року та була чинною станом на визначений позивачем період спірних правовідносин). Враховуючи наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, його представник у судове засідання не з`явилися, остання надала клопотання про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову заперечують повністю з підстав, наведених у відзиві. На підставі\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що\~між сторонами: Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі відкриття кредитної лінії №1234-8936 від 06.07.2023 за заявкою відповідача про отримання коштів на його картковий рахунок. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12000,00 грн; строк кредитування - 300 днів (пункт 4.12. договору); базовий строк - 21 днів (пункт 4.8. договору); знижена % ставка - 2,50 % в день (пункт 10.1. договору); стандартна % ставка - 3,00 % в день (пункт 4.10. договору); дата повернення кредиту 30.04.2024 (пункт 4.12. договору); реальна річна процента ставка 572465,00% (пункт 4.13. договору); орієнтовна загальна вартість кредиту складає 120000,00 грн. Кредитний договір було підписано одноразовим ідентифікатором А2268, що вбачається з кредитного договору. Згідно з пп. 11.1. договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Пунктом 11.3.1. договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулюванняринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання. Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажав отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердив своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 06.02.2024 виникла заборгованість в сумі 87780,00 грн, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 12000,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 75780,00 грн. Пізніше кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 27780,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості 60000,00 грн, що враховує в себе: -прострочену заборгованість за кредитом 12000,00 грн; -прострочену заборгованість за нарахованими процентами 48000,00 грн. Також сторонами договору погоджено графік платежів та загальна вартість\~кредиту, що підтверджується графіком платежів за Договором №1234-8936. Відповідно до паспорту споживчого\~кредиту\~від 06.07.2023, підписаного кредитодавцем\~ТОВ\~"Укр\~Кредит\~Фінанс"\~та позичальником [PERSON] , відповідач проінформований\~про\~тип\~кредиту, валюту\~кредиту, суму, строк кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість\~кредиту, порядок повернення\~кредиту. Факт укладання відповідачем з позивачем кредитного договору N 1234-8936 від 06.07.2023 відповідачем не заперечується. Водночас, відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позичку частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Щодо належності\~доказів на\~підтвердження факту\~переказу коштів\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором,\~суд зазначає, що у \~постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010\~(провадження №14-308цс18) вказано, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного договору позики матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності вказаного Договору\~про\~відкриття кредитної лінії №1234-8936 від 06.07.2023, однак таким правом не скористався. З постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі №526/405/13 слідує, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитного договору або визнання його недійсним тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором вказує\~на\~визнання наведеного кредитного договору таким, що є укладеним. Таким чином,\~суд вважає\~що позивачем\~доведено факт\~укладання відповідачем\~з первісним\~кредитором Договору\~про відкриття\~кредитної лінії №1234-8936 від 06.07.2023. Окрім того, суд приходить до висновку, що\~ТОВ\~"Укр\~Кредит\~Фінанс"\~свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало\~позичальнику\~грошові кошти в загальному розмірі 12000,00 грн шляхом\~перерахування\~на\~банківську картку позичальника, яка вказана в кредитному договорі. Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи відповідною копією довідки\~про\~перерахування\~коштів\~від 06.07.2023, згідно якої 06.07.2023 за допомогою системи LiqPay від\~ТОВ\~"Укр\~Кредит\~Фінанс"\~на\~виконання договору №1234-8936 [PERSON] \~на\~платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 12000,00 грн. Номер платіжної картки,\~на\~яку перераховано кредитні кошти співпадає з номером картки, вказаним відповідачем в підписаному ним Кредитному договорі №1234-8936 від 06.07.2023. Щодо звільнення від сплати заборгованості по відсотках [PERSON] за кредитним договором №1234-8936 від 06.07.2023, суд враховує наступне. \~Так, Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до\~Конституції України\~визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту\~військовослужбовців\~та\~членів\~їх\~сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх\~сімей\~в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту\~військовослужбовців\~та\~членів\~їх\~сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в\~Конституції України\~та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. За п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей. Пунктом 15 частини 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (у чинній на час розгляду справи редакції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Статтю 14 цього Закону\~було доповнено пунктом 15 відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 N 1275-VII. Пунктом 3 Розділу 2 "Прикінцеві положення" Закону №1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на\~військовослужбовців\~з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. На підставі\~Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 "Про\~часткову мобілізацію", затвердженого\~Законом України від 17.03.2014 N 1126-VII, з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період, який триває і на час розгляду справи. Враховуючи, що пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх\~сімей\~на певний конкретно визначений період скасовано нарахування процентів за користування кредитом, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 01.07.2020 ГУНП в Харківській області. Таким чином, станом на час укладення спірних кредитних договорів відповідач був учасником бойових дій і є ним на даний час, отже на нього розповсюджуються пільги, передбачені п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~щодо не нарахування процентів за користування кредитом. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині\~стягнення\~процентів у розмірі 48000,00 грн за кредитним договором №234-8936 від 06.07.2023 не підлягають задоволенню. З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за тілом кредиту, а саме у розмірі 12000,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується посилання представника відповідача на наявність у відповідача пільг зі сплати судового збору, суд зазначає наступне. При розгляді заяви про перегляд заочного рішення суд виходив з того, що відповідач подану заяву обгрунтовував порушенням відповідачем п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та його прав, як учасника бойових дій, тому у даному випадку суд вважав наявність у відповідача пільг щодо сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Суд звертає увагу, що п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняє від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема, статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, враховуючи заявлені вимоги, які полягають у стягненні з відповідача неповернутих позивачу кредитних коштів, у суду відсутні підстави вважати, що справа пов`язана із порушенням прав [PERSON] , як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту відповідача як учасника бойових дій, позаяк даний спір пов`язаний із захистом прав та інтересів позивача щодо повернення наданих у кредит коштів, тому пільги, визначені п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на [PERSON] не поширюються. Щодо вимоги\~про стягнення\~суми судових\~витрат,\~суд виходив\~з того,\~що п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються у\~разі часткового\~задоволення позову\~-\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Як вбачається\~з платіжної\~інстукції №37002\~від 30.04.2024,\~позивачем при\~подачі позовної\~заяви сплачено\~судовий збір\~у розмірі\~2422,40\~грн (дві\~тисячі чотириста\~двадцять дві\~гривні 40\~копійок).\~Оскільки позовні\~вимоги ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» підлягають\~задоволенню частково,\~то розмір\~сплаченого ним\~судового збору\~при зверненні\~до суду\~підлягає стягненню\~з відповідача\~на його\~користь пропорційно\~задоволеним вимогам,\~розмір заявлених\~вимог 60000,00\~грн (100%),\~розмір вимог,\~що підлягають\~задоволенню 12000,00\~грн (20%),\~розмір судового\~збору,\~що підлягає\~стягненню з\~відповідача складає\~484,48\~грн (2422,40\~х 20,00\~%\~=484,48\~грн). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial