Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

29 липня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишин Дмитро Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих коштів. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що у травні 2024 року їй стало відомо, що 18 липня 2022 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишиним Дмитром Васильовичем відкрито виконавче провадження № 69431231 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №75928 від 31 травня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 43\~509,91 грн. Про наявність факту заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» вона дізналася у травні 2024 року, коли виявила блокування її карткових рахунків. Після чого завантажила додаток «Дія» і побачила постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №69431231. Будь-яких повідомлень від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» чи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича вона не отримувала та з заборгованістю перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» вона не погоджується. Позивач зазначає, що 10 травня 2024 року вона зверталася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича із заявою про надання їй виконавчого напису № 75928 від 31 травня 2021 року та матеріалів нотаріальної справи, на підставі якої був вчинений виконавчий напис, однак відповіді не отримала. Також 10 травня 2024 року позивач зверталася до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишина Д.В. про надання матеріалів виконавчого провадження №69431231, але відповіді не отримала. Позивач вважає, що виконавчий напис № 75928 від 31 травня 2021 року вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За таких обставин позивач просить визнати виконавчий напис № 75928 від 31 травня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти за виконавчим написом № 75928 у розмірі 4091,45 грн та судові витрати (а.с.1-4). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2024 року, дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 32-33). Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 34-36). Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року заяву [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишин Дмитро Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих коштів задоволено у повному обсязі. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 75928, виданого 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у загальному розмірі 43 509,91 грн у виконавчому провадженні №69431231, що перебуває на виконанні головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишина Дмитра Васильовича (а.с.41-45, 49-51). Ухвалою суду від 15 січня 2025 року клопотання [PERSON] про витребування доказів у приватного нотаріуса задоволено. Клопотання [PERSON] про витребування доказів у приватного виконавця задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича копію виконавчого напису № 75928 від 31 травня 2021 року та копії документів, на підставі яких прийнято виконавчий напис № 75928 від 31 травня 2021 року. Витребувано у Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишина Дмитра Васильовича копії постанов, які були прийняті за виконавчим провадженням №69431231 на підставі виконавчого напису № 75928, виданого 31 травня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (а.с.68-70). Ухвалою суду від 18 березня 2025 року витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича копію виконавчого напису № 75928 від 31 травня 2021 року та копії документів, на підставі яких прийнято виконавчий напис № 75928 від 31 травня 2021 року. Витребувано у Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) копії постанов, які були прийняті за виконавчим провадженням №69431231 на підставі виконавчого напису № 75928, виданого 31 травня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (а.с.95-97, 123-124). Ухвалою суду від 19 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 132-134, 138-140). Позивач у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с.25, 65, 73-74, 75, 92, 109, 128-130). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача не надходив відзив на позов, а також жодні інші заяви або клопотання. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 30 червня 2025 року прийнята відповідна ухвала (а.с.157-158). Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 липня 2022 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишиним Дмитром Васильовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №69431231 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у загальному розмірі 43 509,91 грн (а.с. 9, 112). 16 квітня 2024 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишиним Дмитром Васильовичем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 69431231 (а.с. 10, 115). 31 травня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис за № 75928 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у загальному розмірі 43 509,91 грн за період з 10 травня 2016 року по 28 травня 2021 року, з яких 11376,92 грн заборгованість за тілом кредиту; 30382,99 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900,00 грн - заборгованість за нарахованою пенею (а.с.11). [PERSON] 10 травня 2024 року зверталася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича із заявою про надання їй завірені копії виконавчого напису № 75928 від 31 травня 2021 року та копії матеріалів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис (а.с. 12, 14). 10 травня 2024 року [PERSON] зверталася до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишина Д.В. про надання матеріалів виконавчого провадження № 69431231 від 18.07.2022, відкритих на підставі виконавчого напису нотаріуса № 75928 від 31.05.2021 (а.с.13-14). З заробітної плати [PERSON] згідно виконавчого провадження №69431231 стягнуто 515,20 грн, 772,80 грн, 1434,95 грн, 402,50 грн, 966,00 грн, усього у загальному розмірі 4091,45 грн (а.с. 26-30). 18 липня 2022 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишиним Дмитром Васильовичем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.113). 18 липня 2022 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишиним Дмитром Васильовичем прийнята постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69431231 (а.с.114). 22 серпня 2024 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишиним Дмитром Васильовичем винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2024 року (а.с.119). У відповідності зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини першої\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України\~\~22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований за\~\~№ 282/20595, зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису. Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України\~\~22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого за\~\~№ 282/20595. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~України «Про\~нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (пункт 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Як вказує позивач у позовній заяві та не спростовано відповідачем, у даному спорі серед документів, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку. З позову вбачається, що позивач з розміром заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», що стягнута з неї на підставі оскаржуваного виконавчого напису, не згодна.За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Також, як зазначає позивач та не спростовано учасниками справи, у даному спорі відсутні докази про безспірність боргу, жодних вимог позивач не отримував від стягувача. Крім того, не надано жодних доказів про те, що позивача було повідомлено про відступлення права вимоги. За таких обставин, суд приходить до переконання, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року), у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів, то суд дійшов до наступного висновку. За змістом частини першої статті 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Вищезазначена стаття визначає загальні умови існування цивільною-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб, норми\~статті 1212 Цивільного кодексу України мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану. Аналіз\~статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин\~статті 1212 Цивільного кодексу України \~викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18. Оскільки під час розгляду справи визнано спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги у частині стягнення з відповідача грошових коштів, які утримані із заробітної плати позивача на виконання виконавчого напису, підлягають задоволенню. З огляду на викладене, враховуючи, що спірна сума коштів сплачена позивачем на підставі виконавчого напису нотаріуса, який рішенням суду визнаний таким, що не підлягає виконанню, а відповідачем доказів повернення такої суми позивачу до суду не надано, суд приходить до висновку, що стягнена за таким виконавчим написом сума у розмірі 4091,45 гривень має бути повернена позивачу, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції від 24 липня 2024 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 3028,00 грн (а.с. 5). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статей 12, 13, 15, 16, 524 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved