Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила суд визнати її сина - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) недієздатним та встановити над ним опіку, посилаючись на те, що її син не має можливості самостійно себе обслуговувати, вирішувати свої соціальні питання, потребує постійного стороннього догляду. Визнання недієздатним [PERSON] необхідно заявниці для того, щоб виконувати дії, спрямовані на захист його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-психіатричної експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року було відновлено провадження у справі. 12 червня 2025 року від Шевченківчської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло подання про встановлення опіки та призначення опікуна. Заявниця в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі, з підстав, викладених у заяві; проти задоволення подання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не заперечувала. Представники заінтересованих осіб у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечували. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява та подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява та подання підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними ч.1 (ст.39 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, заявниця [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.03.2006 року. Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта №336 від 10 березня 2025 року, експертами було встановлено, що [PERSON] має ознаки вираженого інтелектуально-мнестичного недорозвитку внаслідок перинатальної генетичної хромосомної патології. Виявляє ознаки перинатальної генетичної хромосомної патології у вигляді мікроцефалії, двобічної піраміднох недостатності у вигляді порушення ходи та самообслуговування. Відповідно до Довідки до Акту огляду спеціалізованої психіатричної МСЕК№2 м. Києва за№736836 від 08.08.2024 року, згідно з рішенням якої МСЕК [PERSON] , 2006 р.н., було визнано інвалідом І групи по психічному захворюванню з дитинства безстроково, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, спостереження лікаря-психіатра. [PERSON] , [INFO] , народився від ІІІ вагітності, під час якої мати перехворіла ГРВІ, була загроза переривання вагітності. Народився з генетичною патологією (делеція 5 хромосоми) з мікроцефалією, двобічною пірамідною недостатністю. З раннбошго дитячого віку значно відставав у психомоторному розвитку, мова та навички самообслуговування так і не сформувалися, з раннього дитинства потребував постійної сторонньої допомоги, догляду та уваги в побуті. При обстеження у [PERSON] виявляв ознаки вираженого недорозвитку пам?яті, уваги, інтелекту, мислення, критики, виражені емоційно-вольові порушення, ознаки вираженої соціально-побутової дезадаптації. Таким чином, у [PERSON] виявляються ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Важкої розумової відсталості» (МКХ-10: F72). За своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Обґрунтованість висновку експертів у суду не викликає сумніву. За таких обставинах, суд прийшов до висновку, що [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому, вважає можливим визнати його недієздатним. [PERSON] звернулася до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою, про призначення її опікуном над недієздатним сином [PERSON] , у разі, якщо судом останнього буде визнано недієздатним. Як вбачається із наданих [PERSON] документів, вона зареєстрована і проживає в м. Києві, за медичною допомогою не зверталася, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2, ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України). Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.2, 3, 4 ст.63 ЦК України). Обмежень, за яких [PERSON] не може бути опікуном, судом не встановлено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням особистих стосунків між заявником та [PERSON] , можливостей виконувати обов`язки опікуна, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав, а також інтересів недієздатного [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе, призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved