Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

15.04.2025 до Рівненського районного суду Рівненської області через свого представника - Памірського М.А. звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 470212-КС-001 про надання кредиту від 14.07.2023, що становить 36 724,50 грн, що складається з: суми прострочених платежі по тілу кредита10 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 26221,09 грн; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 503,41грн та суму сплаченого судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 14.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 470212-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». У позовній заяві представник позивача вказує, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 14.07.2023 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 470212-КС-001 про надання кредиту. Пояснив, що банк свої зобов`язання за договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 36724,50 грн. що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 26221,09 грн., суми прострочених платежів за комісією 503,41 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА« залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. 25.04.2025 представником позивача - Басалигою Діаною Михайлівною подано заяву про усунення недоліків.Таким чином, позивач усунув недоліки, які стали підставою для залишення його заяви без руху. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.04.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 09:00 год. 29.05.2025. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29.05.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено частково. Зобов`язано АТ «СЕНС БАНК« (ЄДРПОУ: 14360570, місце реєстрації: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м. Рівне, 33603) письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Суудове задання відкладено на 25.06.2025. Сторони у судове засідання 25.06.2025 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника, просить суд задоволити позов та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 14.07.2023 відповідач підписав оферту щодо укладання договору про надання споживчого кредиту № 470212-КС-001, підставою для якої є договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем в ТОВ «БІЗПОЗИКА», яка містила умови споживчого кредиту, а саме: тип кредиту: «Кредит« на суму 10000,00 грн з процентною ставкою 2,00000000% в день, фіксована, строк кредиту: 24 тижні, а також комісія за надання кредиту 1500,00 грн. У вищевказаній оферті відповідач та ТОВ «БІЗПОЗИКА» визначили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної річної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також паспорт споживчого кредиту. 14.07.2023 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію ТОВ «БІЗПОЗИКА» на укладення договору № 470212-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Виконання умов кредитного договору банком підтверджується інформаційними довідками про видачу коштів від 14.07.2023. Згідно листа АТ «СЕНС БАНК» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку 4102325124588872 від 17.09.2021. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 31.03.2021 за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 36724,50 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 26221,09 грн, суми прострочених платежів за комісією 503,41 грн. Доказів повного погашення заборгованості перед позивачем відповідач не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №463343-КС-007 ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало у повному обсязі, що підтверджується інформаційними довідками про видачу коштів від 14.07.2023. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненого позивачем, згідно якого загальна заборгованість складає 36724,50грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 26221,09 грн., суми прострочених платежів за комісією 503,41 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами. Відповідно до Договору №470212-КС-001 комісія за надання кредиту становить 1500 грн. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16.11.2016, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 04.06.2018, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.09.2017, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів«. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією згідно кредитного договору, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів та зазначає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернула, унаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 35224,50 грн, у зв`язку з чим позов слід задоволити частково. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з платіжної інстукції №5168 від 28.03.2025, позивач сплатив за подання даного позову 2422,40 грн. судового збору. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 95,92 % (35224,50/36724,50 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2323,57 грн (95,92 % від 2422,40 грн).

Outcome: approved