Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 14.07.1992 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2006 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу постало питання про поділ придбаного за час шлюбу майна, а саме будинку, придбаного за договором купівлі-продажу від 15.06.2004 та земельної ділянки, на якій розташований будинок, придбаний за договором дарування від 15.06.2004. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку за [ADDRESS] з надвірними будівлями (сарай, вбиральня). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2011 у справі № 2-109/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку між власниками, затверджено мирову угоду сторін, в якій зокрема сторони погодили виконання зобов`язань [PERSON] стосовно відчуження [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, місце розташування: [ADDRESS] . Однак, відповідач умови затвердженої мирової угоди так і не виконав. Крім того, у 2018 році відповідач [PERSON] виділив в окрему земельну ділянку в натурі на місцевості 7 соток, кадастровий номер: 3221282003:03:002:0089 та продав її [PERSON] за договором купівлі-продажу № 132 від 07.05.2020. З наведених підстав, [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,135 га, кадастровий номер 3221282003:03:002:0090, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути на її користь судові витрати. Заперечення відповідача 04 квітня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому останній проти позовних вимог [PERSON] щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки не заперечував, визнав позов у цій частині. Також звертав увагу суду на те, що правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні, оскільки спір між сторонами відсутній. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Воробей В.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, а також просив судові витрати з нього не стягувати. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30 жовтня 2009 року, [PERSON] та [PERSON] 14 липня 1992 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Згідно Виписки з рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2006 року у справі № 2-825, шлюб між сторонами розірвано 06 лютого 2006 року. 16 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вчинено відповідний актовий запис № 86 та видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Судом встановлено, що 15 червня 2004 року, тобто перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, відповідач [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Попович Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 1636, за умовами якого набув у власність будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами. Крім того, 15 червня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Попович Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 1639, відповідно до якого [PERSON] прийняв у власність (прийняв у дар) земельну ділянку площею 0,2050 гектарів, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 407387840 від 10.12.2024, вищевказане домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу за реєстрованим номером у реєстрі № 1636 від 15.06.2004, реєстраційний номер майна: 5393982, зареєстроване 03.11.2004 на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до зазначеної вище Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 1/2 частка житлового будинку, реєстраційний номер майна: 5393982, адреса: [ADDRESS] , зареєстрована 06.02.2018 за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу за реєстрованим номером у реєстрі № 1636 від 15.06.2004 та довідки № 1149, виданої 18.10.2017 Жердівською сільською радою Броварського району Київської області. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 397980400 від 04.10.2024, земельна ділянка, кадастровий номер: 3221282003:03:002:0090, площею 0,135 га, розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), зареєстрована 04.05.2020 за відповідачем [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2010 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будівлями (сарай, вбиральня) під [ADDRESS] ; іншу 1/2 їх частину залишено у власності [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2011 у справі № 2-109/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку між власниками, затверджено мирову угоду сторін, в якій вони зокрема погодили виконання зобов`язань [PERSON] стосовно відчуження [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, місце розташування: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 23, виданої 03.02.2025 Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, згідно рішення сесії Жердівської сільської ради 5 скликання від 11.07.2006 за № 16 «Про перейменування вулиць та присвоєння подвірних номерів» змінено адресу місця розташування житлового будинку в [ADDRESS] , з [ADDRESS] на [ADDRESS] . Після проведення впорядкування назв вулиць та номерів будинків змінено номер будинку по [ADDRESS] . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 408104926 від 13.12.2024, житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер: 3221282003:03:002:0089, площею 0,07 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровані 28.11.2022 за [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 401799584 від 31.10.2024, 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2010 у справі № 2/196/10, зареєстрована за позивачем [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Стаття 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначала особливий правовий механізм переходу прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будівлю і споруду, які розміщені на цій земельній ділянці. Так, частина перша статті 120 ЗК України (у відповідній редакції) передбачала, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України (у відповідній редакції), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України (у відповідній редакції), необхідно виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших. Відповідно до статті 377 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Таким чином,\~судом встановлено,\~що 15\~червня 2004\~року відповідач\~ [PERSON] \~на підставі\~договорів купівлі-продажу\~житлового будинку\~та дарування\~земельної ділянки\~набув права\~власності на\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями та\~спорудами та\~на спірну\~земельну ділянку,\~розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2010 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будівлями (сарай, вбиральня) під [ADDRESS] ; іншу 1/2 частину - залишено у власності [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2011 у справі № 2-109/11 затверджено мирову угоду сторін у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку між власниками, в якій сторони, зокрема погодили виконання зобов`язань [PERSON] стосовно відчуження [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, місце розташування: [ADDRESS] . Однак, станом на час розгляду справи питання про відчуження спірної земельної ділянки на користь позивача не вирішене. Також судом з`ясовано, що адресу місця розташування житлового будинку змінено в [ADDRESS] на [ADDRESS] , а після проведення впорядкування назв вулиць та номерів будинків змінено номер будинку по [ADDRESS] . З огляду на викладене до позивача як співвласника житлового будинку [ADDRESS] , з урахуванням передбаченого статтею 120 ЗК України та статтею 377 ЦК України принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, переходить право власності саме на ту земельну ділянки, що необхідна для обслуговування будинку. Судом встановлено, що за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку, розташовану під житловим будинком, що на підставі рішення суду від 25.01.2010 належить на праві власності як позивачу [PERSON] , так і [PERSON] (по 1/2 частині). Рішення суду набрало законної сили 05.02.2010. Умови мирової угоди, затвердженої між сторонами ухвалою суду від 04.02.2011, щодо відчуження на користь [PERSON] частини спірної земельної ділянки площею 0,10, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, відповідачем [PERSON] не виконані, що стороною відповідача не заперечувалося. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустими доказами й підлягають задоволенню в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,135 га, кадастровий номер 3221282003:03:002:0090, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Щодо судових витрат Відповідно до квитанції від 12.02.2025, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 211,20 грн., а також судовий збір у розмірі 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією від 12.02.2025. Згідно Договору № 1002/1 щодо надання консультаційних послуг від 10.02.2025 фізична особа-підприємець [PERSON] надав позивачу послуги з визначення ринкової вартості спірної земельної ділянки та склав відповідний консультаційний висновок оцінювача про вартість від 10.02.2025. Вартість послуг згідно п. 2.1 договору склала 2 500 грн. Крім того, позивачу [PERSON] надавалася правова допомога адвокатом Воробей В.М. згідно договору № 01/11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024. Вартість наданих адвокатом послуг згідно Акту наданих послуг від 12.02.2025 становить 5\~000 грн., з яких консультація, попередній аналіз та збір документів для підготування позовної заяви 1 година, підготування і подача позовної заяви до суду 2 години. Вартість години роботи адвоката клієнту орієнтовно складає 1\~667 грн. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи ціну позову, визнання відповідачем позову та заперечення останнього щодо стягнення з нього судових витрат з підстав відсутності спору між сторонами, суд бере до уваги такі доводи [PERSON] та вважає за доцільне зменшити розмір витрат на правову допомогу вдвічі та визначає їх у розмірі 2\~500 грн. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягаються судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~816,80 грн., витрати на залучення суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 2 500 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Outcome: approved