Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила оголосити померлим [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування заяви вказав, що вона є матір`ю військовослужбовця [PERSON] , який вважається зниклим безвісті за особливих обставин. За результатами проведеного службового розслідування від 28 вересня 2024 року встановлено обставини, причини та умови, що сприяли зникненню безвісті. Вказує, що її син загинув під час виконання бойового завдання, оскільки таку інформацію повідомив старшина роти в якій служив її син. Вказує, що вона не може отримати свідоцтво про смерть сина у відділі ДРАЦС та як наслідок не може повноцінно використовувати її право на оформлення державної допомоги у зв`язку із загибеллю сина, що є метою звернення із заявою до суду. Заявниця [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи її відсутності. Представник заінтересованої особи в/ч [NUMBER] Везденко Д.С. надіслав до суду письмові пояснення щодо заяви, в яких при прийнятті рішення у справі просив врахувати положення статті 46 ЦК України, висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23, від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23, від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22. Розгляд справи просив здійснювати за відсутності представника в/ч [NUMBER] . Заінтересована особа в/ч [NUMBER] представника у судове засідання не направила, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа Міністерство оборони України представника у судове засідання не направило, про дату час і місце розгляду справи повідомлене належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр. 5). [PERSON] , як військовослужбовець військової частини [NUMBER] , проходив військову службу на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти у званні солдат. Відповідно до даних сповіщення сім`ї № 82 від 03 жовтня 2024 року, адресованого [PERSON] , її син солдат [PERSON] , який проходив військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] , зник безвісти 26 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Маринівка Покровського району Донецької області (арк. спр.6). Даними витягу з акту №275 службового розслідування від 28 вересня 2024 року, витягу з наказу про результати службового розслідування №1491 від 02 жовтня 2024 року підтверджується, що за результати проведеного службового розслідування прийнято рішення вважати зниклим безвісті солдата в/ч [NUMBER] [PERSON] , таким, що настало 26 вересня 2024 року в районі населеного пункту Маринівка, Покровського району, Донецької області при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, пов`язане із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. У п. 3 витягу з акту №275 службового розслідування вказано: «з письмових пояснень начальника служби РХБ захисту в/ч [NUMBER] старшого лейтенанта… стало відомо, що 26 вересня 2024 року старший лейтенант …. перебував на ОКП в/ч [NUMBER] в якості оперативного чергового і весь час спостерігав відеотрансляцію з БпЛА та вів радіообмін з позицією, на якій перебував солдат [PERSON] з побратимами. О 15:45 год. противником було проведено штурмові дії на бойову позицію, внаслідок яких о 16:20 год. було втрачено зв`язок з позицією. Подальша доля солдата [PERSON] та інших військовослужбовців старшому лейтенанту …. не відома. Проведення пошуків військовослужбовця не є можливим через постійний контроль даного району засобами аеророзвідки противника та нанесення вогневого ураження при виявленні відкритого пересування особового складу ЗСУ» (арк. спр.9). З повідомлення Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області від 12 січня 2025 року вбачається, що 10 жовтня 2024 року за фактом зникнення безвісті [PERSON] розпочато кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №1202424000001360 за ч.1 ст. 115 КК України (арк. спр.11). Мотиви з яких виходить суд та застосуванні норми права Окрема провадження це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорювальних прав (ч. 1 ст.293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою (п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 46\~ЦК України\~фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Стаття 47\~ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року (справа № 755/11021/22) зробила висновок, про те, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої\~статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Зазначений у постанові Великої Палати Верховного суду наказ №309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 р. № 376 (далі Наказ №376), яким визначено оновлений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані російською федерацією. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року (справа № 755/11021/22) наголосила на тому, що у частині другій\~статті 46 ЦК України\~йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою\~статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Дослідження судом матеріали про результати службового розслідування, на переконання суду, достеменно підтверджують обставини зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] в районі населеного пункту Маринівка, Покровського району, Донецької області [INFO] під час виконання бойового завдання при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, пов`язане із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що є родичем [PERSON] . До нього зателефонував староста с. Куражин та повідомив, що отримав посилку речі [PERSON] із військової частини. Після цього він зателефонував на номер телефону, вказаний як відправник та з`ясував, що це є старшина роти [PERSON] , який йому повідомив, що [PERSON] разом із 3-ма іншими військовослужбовцями загинули на позиції, оскільки попали на розтяжку, а їх тіла не можуть забрати, оскільки це є окупована територія. Вказана інформація є достовірною, оскільки зафіксована БпЛА. Обставини зникнення встановлені в ході проведенні службового розслідування (штурмові дія ворога та втрата зв`язку із позицією на якій перебував [PERSON] ), а також показання свідка [PERSON] свідчать про високу ймовірність загибелі військовослужбовця [PERSON] . При цьому суд враховує, що відомості про місце перебування [PERSON] , а також про те, що він перебуває у полоні в матеріалах справи відсутні. Відповідно до Наказу № 376 територією активних бойових дій був населений\~пункт Маринівка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області з 30 травня 2024 року до 03 жовтня 2024 року, а з 04 жовтня 2024 року територія н.п. Маринівка вважається тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Заявник звернулася до суду із заявою 15 квітня 2025 року, тобто після того як сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої\~статті 46 ЦК України. Таким чином дослідженні судом докази свідчать про наявність підстав для задоволення заяви та оголошення [PERSON] померлим, ймовірною датою смерті є дата його зникнення безвісти - [INFO] , місце смерті с. Маринівка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Суд вважає за необхідне роз`яснити правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені ст. 48 ЦК України, зокрема, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 2 ст. 308 ЦПК України встановлено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved