Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, в якому просила усунути перешкоди у праві володіння, користування та розпоряджання майном шляхом скасування запису про вчинене обтяження у виді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження 56756491 від 13.10.2024) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлений 30.09.2024 року за реєстраційним номером 397117961, щодо житлового будинку, який їй належить та розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом в порядку підсудності, визначеної рішенням Вищої ради правосуддя України № 399/0/15-23 від 20 квітня 2023 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області», яким територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області визначено Дергачівському районному суду Харківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу, на підставі договору купівлі - продажу № 1085 від 20.08.1975 належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Тривалий час позивач користується зазначеним будинком, проживаючи в ньому. Позивач вказує, що у зв`язку зі значним пошкодження будинку внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації, з метою отримання відповідної компенсації, позивач звернулася до Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області. 30.09.2024 позивачкою отримано Інформаційну довідку № 397117961 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої Єдиний реєстр заборон відчуження містить запис № 56756491 від 13.10.2004 про заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 1375863 від 13.10.2004). Як свідчить зазначена інформація, відповідний запис здійснено на підставі договору застави від 04.12.1990 АТ «Ощадбанк». Позивач стверджує, що жодних угод щодо застави належного їй житлового будинку з АТ «Ощадбанк» вона не укладала. Про наявність відповідного обтяження їй стало відомо лише 30.09.2024 після отримання інформаційної довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області. Станом на теперішній час, інформація в Єдиному реєстрі боржників (https://erb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors) та Автоматизованій системі виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors) щодо позивача відсутня. З метою з`ясування підстави запису про заборону на нерухоме майно, 04.10.2024 на адресу відповідача було направлено відповідний адвокатський запит, який останнім залишено без задоволення з посиланням на заборону розкриття відомостей, що становлять банківську таємницю. У результаті звернення до Дергачівського районного суду із заявою про забезпечення доказів було останнім було винесено Ухвалу про відмову у задоволенні заяви з підстав, які в ній зазначені. Вважає, що наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує її права та законні інтереси, оскільки створює перешкоди у реалізації її права власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд, а Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття заборони відчуження нерухомого майна за заявою позивачки. Представник позивача просить скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна номер запису про обтяження 56756491 від 13.10.2024, встановлений 30.09.2024 року за реєстраційним номером 397117961, щодо житлового будинку, який належить позивачці на праві власності та розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» подала відзив на позовну заяву з доказами направлення на адресу представника позивача. Заперечуючи проти позову вказала, що AT «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у справі з наступних підстав. Зазначила, що реєстратором обтяження за реєстраційним номером запису про обтяження №56756491 є Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, документи, що дані для державної реєстрації: договір застави, виданий 04.12.1990, видавник Ощадбанк, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 75144083 від 28.09.2024 Векленко Ю.А. Управління «Центр надания адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, а не АТ «Державний ощадний банк України». Позивачем не долучено до матеріалів справи докази, що між ним та Банком існують будь які правовідносини. На момент подання відзиву на позовну заяву, Позивач не є боржником АТ «Ощадбанк». Діючі договори між АТ «Ощадбанк» та Позивачем, зокрема договори застави, іпотеки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Вказує, що у зв`язку з цим, слід з`ясовувати причини оскаржуваного запису про обтяження. Ta підстави реєстрації. Позивачем не наведено доказів, які б вказували на вину Банку у реалізації Позивачем своїх прав, а отже визначення АТ «Ощадбанк» Відповідачем у цій справі є необґрунтованим та помилковим та в силу вказаних вище норм матеріального права у даній справі, є неналежним Відповідачем. Вважає що належним Відповідачем у цій справі є державний реєстратор, який наділений повноваженнями на вчинення дії щодо зняття обтяження на об`єкти нерухомого майна. АТ «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і не може відповідати за внесення записів про обтяження нерухомого майна, в т.ч. і щодо житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи просить здійснювати без участі представника АТ «Ощадбанк». Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками отримав 03.04.2025, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції представнику третьої особи, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надсилав (а.с. 46). Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Позивач [PERSON] є власницею житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу № 1085 від 20.08.1975, також ця інформація підтверджується Інформаційною довідкою № 397117961 від 30.09.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8-10). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - на будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження номер запису про обтяження 56756491 від 13.10.2024, державний реєстратор: Векленко Ю.А. Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, документи, що дані для державної реєстрації: договір застави, виданий 04.12.1990, видавник Ощадбанк, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 75144083 від 28.09.2024 Векленко Ю.А . Управління «Центр надания адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, вид обтяження: заборона на нерухоме майно (а.с. 8). На виконання ухвали суду від 17.03.2025 про витребування інформації, АТ «Ощадбанк» було надано інформацію про те, що за наявним програмним забезпеченням в АТ «Ощадбанк», інформація щодо правових підстав накладення обтяження заборони відчуження на нерухоме майно (договір застави від 04.12.1990) - відсутня. Також зазначено, що відповідно до п. 136 ст. 111 розділу 9 «Юридичні справи контрагентів (клієнтів/партнерів/агентів/фінансових установ)» глави IV «Операційна діяльність» Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, затвердженими постановою правління Національного банку України від 27.11.2018 № 130, строки зберігання справ щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за активними та пасивними операціями (ідентифікаційні документи, кредитні договори, договори застави, переказу боргу, майнові доручения, поручительства третьої особи, гарантії, акредитиви, довідки, інші документи - справи в національній та іноземних валютах) встановлено 5 років, після виконання умов договору. Відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 09.06.1999 №31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2004 року за №1020/9619, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон (пункт 1.1). Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України, яке розробляє організаційні, методологічні принципи ведення Реєстру заборон та забезпечує його функціонування (пункт 1.3). Адміністратором Реєстру заборон є державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що має повний доступ до електронної бази даних і відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в Реєстрі заборон (пункт 1.4). Реєстраторами Реєстру заборон є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу;державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; вносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон (пункт 1.5). Користувачі Реєстру заборон (далі - Користувачі) - юридичні або фізичні особи, які мають доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу на підставі відповідних договорів з Адміністратором, та отримують витяги з Реєстру заборон для власних потреб (пункт 1.6). Надання доступу Реєстраторам і Користувачам до Реєстру заборон здійснюється Адміністратором на підставі відповідних договорів (пункт 1.7). Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).Такий правовий висновок було зроблено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Дослідивши надані позивачкою докази суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позов пред`явлено не до всіх заінтересованих осіб. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статі 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] є власницею житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу № 1085 від 20.08.1975, також ця інформація підтверджується Інформаційною довідкою № 397117961 від 30.09.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8-10). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень зазначено: номер запису про обтяження: 56756491; дата та час державної реєстрації: 13.10.2004 15:10:58; державний реєстратор: Векленко Юлія Анатоліївна, Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області; документи подані для державної реєстрації: договір застави, серія та номер: -, виданий 04.12.1990, видавник: Ощадбанк; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 75144083 від 20.09.2024 10:34:23, Векленко Юлія Анатоліївна, Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єкт обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] ; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1375863, 13.10.2004 15:10:58 (а.с. 8). Отже з наданих матеріалів вбачається, що згідно договору застави без номеру та серії, виданого 04.12.1990 року Ощадбанком на житловий будинок, належний [PERSON] на праві власності, накладено обтяження. Позивачка категорично заперечує наявність будь-яких майнових відносин з Ощадбанком. Заперечуючи проти позову Ощадбанк зазначає, що він взагалі не є належним відповідачем, оскільки Банк ніяким чином не порушував права позивачки; запис про обтяження вносив державний реєстратор Векленко Ю.А. Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, який і є належним відповідачем. Будь-які договірні відносини між Ощадбанком та позивачкою відсутні. Оцінивши надані докази суд встановив, що на житловий будинок позивачки накладено заборону згідно договору застави, виданого 04.12.1990 року Ощадбанком. Жодних матеріальних претензій при цьому до позивачки з боку Ощадбанку не існує; будь-яких вимог Банк до неї не заявляє. Тобто протягом майже 35 років існує заборона на майно позивачки при відсутності до неї вимог з боку Банку, що суттєво порушує її права власності. Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13. Що стосується заперечень Банку, що належним відповідачем є державний реєстратор Векленко Ю.А. Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, то суд вважає їх необгрунтованими. Згідно запису з державного реєстру обтяжень вбачається, що Векленко Ю.А. 20.09.2024 року перенесла наявне обтяження, яке вже мало місце 13.10.2004 року і будь-яких інших обтяжень, винесених саме нею, реєстр не містить. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що потреба у збереженні заборони на відчуження належного на праві приватної власності житлового будинку, відпала, а на час звернення з позовом до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна, порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості реалізувати свої майнові права та розпорядитись належним майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони на нерухоме майно, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При цьому суд звертає увагу на наявність помилки в резолютивній частині позову, де номер запису про обтяження - 56756491- зазначено правильно, однак помилково вказано дату внесення запису - 13.10.2024 замість 13.10.2004. Довідка з Єдиного реєстру Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - номер інформаційної довідки 397117961- сформована 30.09.2024 та не може містити дані від 13.10.2024. Щодо розподілу судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved