Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представниця - адвокатка Кобилинець Т.В., звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.07.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано - Франківської області, актовий запис №97; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати; - малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що у неї з відповідачем [PERSON] спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. Її намагання зберегти сім`ю не дали бажаних результатів і їхнє окреме проживання лише підтвердило, що вони стали зовсім чужими людьми. Оскільки їхній шлюб носить формальний характер, тому подальше його збереження суперечитиме її інтересам. Спільні з відповідачем діти проживають разом з нею, вона дбає про них, створює їм належні умови проживання, виховання та навчання, а тому просить молодшу дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею. У відповідності до ст. 113 СК України, після розірвання шлюбу, прізвище просить їй не змінювати. У підготовчому судовому засіданні представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ. Заяви сторін та процесуальні дії у справі: 03 квітня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 02.05.2025 сторонам по справі надано трьохмісячний строк для примирення, а 23.05.2025, за клопотанням сторони позивачки, ухвалою суду поновлено провадження у справі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.07.2005. У зв`язку із реєстрацією шлюбу, позивачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 8). Сторони по справі є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність неповнолітніх дітей не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не заявляв, позов визнав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки не змінювати, малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved