Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3661043 від 02.01.2022 року в розмірі 17\~102,40 грн, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~422,40 грн, в тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те, що 02 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3661043. 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3661043. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 3661043 від 02.01.2022 року у розмірі 17\~102,40 грн, з яких: 5\~820,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 9\~542,40 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1\~740,00 грн заборгованість за комісією та судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що \~02 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3661043, підписаний електронним підписом позичальника, за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. /а.с.22-26/. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] отримав кредит в сумі 6\~000,00 грн, строком на 15 днів, з терміном повернення кредиту 17.01.2022 року. Згідно п. 1.5.1. комісія за надання кредиту становить 1\~740,00 грн. Проценти за користування кредитом становлять: 2\~700,00 грн, та нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, згідно з п. 1.6. договору. У договорі вказано, що [PERSON] прийняв правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Мілоан», розміщені у відкритому доступі на сайті. Умови кредитного договору були попередньо погоджені відповідачем у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом. Як вбачається з довідки, наданої позивачем, ТОВ «Мілоан» здійснив видачу кредитних коштів за договором № 3661043 від 02.01.2022 року шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на картковий рахунок у сумі 6 000,00 грн. /а.с.47/. 26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3661043 /а.с.9-14/. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набула права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3661043 у сумі 17\~102,40 грн, з яких: 5\~820,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 9\~542,40 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1\~740,00 грн заборгованість за комісією /а.с.28/. Однак, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, згідно розрахунку заборгованості за договором /а.с. 12-15/ в розмірі 17\~102,40 грн /а.с.8/. Відповідач не скористався своїми процесуальним правом передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь\~ТОВ «Факторинг Партнерс»\~заборгованості за кредитним договором у розмірі 17\~102,40\~грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладений із АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги № 540 від 01.02.2025 року, витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 9\~000,00 грн. Таким чином,\~враховуючи складність\~справи,\~наданий адвокатом\~обсяг послуг\~(зокрема,\~збір документів,\~підготовка позовної\~заяви та\~подача її\~до суду),\~затрачений ним\~час на\~надання таких\~послуг,\~критерій реальності\~таких витрат\~та пропорційність\~складності справи\~вартості послуг\~адвоката, а також

Outcome: approved