Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

26 серпня 2024 року року [PERSON] в особі свого представника адвоката Юрченка Віктора Володимировича звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», і яку уточнила 15 вересня 2024 року, поджавши заяву через підсистему «Електронний суд» про усунення недоліків. Позов мотивований тим, що [INFO] внаслідок нанесення рф ракетного удару по м. Чугуєву загинули батьки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті батьків відкрилася спадщина, до складу якої входить належні їм на праві приватної спільної власності 2/3 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 30,6 кв.м (на кожного спадкодавця по 1/3 частки). 4 та 5 січня 2023 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до приватного нотаріуса Чугуївського міського нотаріального округу Юрченко О.М. із заявами про прийняття спадщини, за наслідками цих заяв приватним нотаріусом були заведені нотаріальні справи за № 17/2023 та № 18/2023. В подальшому приватний нотаріус Юрченко О.М. на адресу позивачки надіслала відповідні листи, в яких пропонувала їй особисто з`явитися до нотаріуса, або ж надіслати на адресу нотаріуса нотаріально засвідчену заяву. Однак в силу життєвих обставин [PERSON] не змогла з`явитися до нотаріуса. На теперішній час позивачка проживає та працює в Німеччині. Відповідно до листа приватного нотаріуса Юрченко О.М. за вих. № 49/01-16 від 26.04.2024 р. [PERSON] не може вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину належним чином, оскільки заяви про вступ до спадщини за померлими батьками були оформлені не належним чином (справжність підпису не була оформлена нотаріально), позивачці рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини після померлих батьків, та зазначено, що на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ЗВП № [NUMBER] від 26.03.2012 року. У зв`язку з наведеним, позивачка зазначає, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав, що змушує її звернутися до суду з цим позовом, та просила суд : - встановити факт прийняття нею, [PERSON] , спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/3 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] ; - встановити факт прийняття нею, [PERSON] , спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/3 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] ; визнати в порядку спадкування за законом право власності за нею, [PERSON] , на 2/3 частки вищезазначеної квартири після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] ; звільнити з-під арешту 1/3 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] , про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження № 12320156, тип обтяження: арешт нерухомого майна, дата реєстрації: 26.03.2012 року, підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ЗВП № [NUMBER] від 26.03.2-12 року, заявник Відділ ДВС Чугуївського МУЮ. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 20.09.2024 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд якої визначено проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17.01.2025 року задоволено клопотання представника позивача Юрченка В.В. про витребування у приватного нотаріуса Чугуївського міського нотаріального округу Юрченко О.М. копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 21.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі і її розгляд призначено по суті. Учасники справи до судового засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, надіслали заяви та клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. Враховуючи викладене, суд вважає можливим відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ст. ст. 15,16 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право власності , виданого 27.12.2004 року Відділом житлово- комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради, квартира загальною площею 30,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності: [PERSON] -1/3 частка та членам його сімї: [PERSON] -1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.07.2022 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 66 років, місце смерті м. Чугуїв Харківська область, про що 26.07.2022 року зроблений відповідний актовий запис № 437. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.07.2022 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 69 років, місце смерті м. Чугуїв Харківська область, про що 26.07.2022 року зроблений відповідний актовий запис № 438. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина (окремо щодо кожного спадкодавця), до складу якої входить належні їм на праві приватної спільної власності 2/3 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 30,6 кв.м (на кожного спадкодавця по 1/3 частки). Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своїх батьків. Як вбачається з копії спадкових справ за № 17/2023 щодо [PERSON] , померлого [INFO] , та за № 18/2023 щодо [PERSON] , померлої [INFO] , 03 січня 2023 року [PERSON] подала окремі заяви до приватного нотаріуса ( поштові відправлення датовані 04 та 05.січня 2023) про прийняття спадщини після смерті померлих [INFO] батька [PERSON] та матері [PERSON] . Зазначені заяви надійшли до нотаріуса 24.01.2023 року та зареєстровані в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 35 та за № 36 із зазначенням спадкових справ за № 17/2023 та за № 18/2023 ( підготовка до видачі свідоцтва про право на спадщину). Зазначені обставини підтверджуються витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.01.2023 за 3 71245730 та за № 71244549. Відповідно до листів приватного нотаріуса Чугуївського міського нотаріального округу Юрченко О.М. , надісланих 24.01.2026 за вих. № 13/02-14 та за вих. № 12/02-14 на адресу [PERSON] , нотаріусом повідомлено, що надіслані заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батьків прийняті. На підставі цих заяв нотаріусом заведені спадкові справи за № 18/2023 та за № 17/2023 після смерті [PERSON] та [PERSON] , померлих [INFO] . Також нотаріусом повідомлено, що оскільки справжність підпису [PERSON] на її заявах не засвідчено нотаріально, відповідно до п. 3.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, роз`яснено про необхідність надіслати заяви, оформлені належним чином (справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідчено), або особисто з`явитися до нотаріуса. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] надала приватному нотаріусу Юрченко О.М. заяви, оформлені належним чином (справжність підпису на яких було нотаріально засвідчено), або особисто з`явилась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових справ відповідно до вимог чинного законодавства. В позовній заяві [PERSON] ці оставини не спростовуються із зазначенням того, що в силу життєвих обставин [PERSON] не змогла з`явитися до нотаріуса, а на теперішній час позивачка проживає та працює в Німеччині. Згідно відповіді приватного нотаріуса Юрченко О.М. за вих. № 49/01-16 від 26.04.2024 р. на ім`я [PERSON] на звернення останньої повідомлено, що вона не може вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину належним чином, оскільки заяви про вступ до спадщини за померлими батьками були оформлені не належним чином. Також [PERSON] рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини після померлих батьків, та зазначено, що на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ЗВП № [NUMBER] від 26.03.2012 року. Факт накладення арешту на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , власник [PERSON] у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження № 12320156, тип обтяження арешт нерухомого майна, дата реєстрації: 26.03.2012 року, підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ЗВП № [NUMBER] від 26.03.2-12 року, заявник Відділ ДВС Чугуївського МУЮ підтверджується інформаційною довідкою № 391918495 від 21.08.2024 17:25:19 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Постановою Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 671/22/19 визначено, що собою являє відкриття спадщини: це настання певних юридичних фактів, які зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. Важливими тут є час і місце відкриття спадщини. Зокрема, на час відкриття визначаються склад спадщини, коло спадкоємців, матеріальний закон, який буде застосовуватися до спадкових відносин. Мотивована оцінка наведених аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] в особі свого представника посилається як на факт прийняття нею спадщини після смерті батьків надання поштою до нотаріуса в установлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини. Між тим, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, відповідно до приписів статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року N 3425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Згідно зі статтею 38 цього ж Закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Крім того, наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України» встановлений спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України. За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5). Як зазначено вище, [PERSON] не надала до приватного нотаріуса Юрченко О.М. поштовим зв`язком заяв про прийняття нею спадщини після смерті батьків із нотаріально завіреним її підписом, тобто не реалізувала свої права спадкоємиці в установленому законом порядку. Також матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] здійснила відповідні дії як спадкоємиця відповідно до Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України. На підставі викладеного суд вважає, що [PERSON] не доведено факту прийняття нею в установленому законом порядку спадщини після смерті батьків, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 травня 2023 року у справі № 521/8998/13-ц визначено спосіб захисту спадкових справ. «Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Виходячи з аналізу статті 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Оскільки позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та звільнення спадкового майна з-під арешту є похідними від позовних вимог в частині встановлення факту прийняття позивачкою спадщини ( і такий факт судом не встановлений), у задоволенні зазначених позовних вимог слід також відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed