Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

[PERSON] 13.09.2024 року через систему «Електронний суд» надала позов до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про звільнення майна з-під арешту, в якому просила зняти арешт з усього належного [PERSON] майна та скасувати заборону на здійснення відчуження будь-якого належного [PERSON] майна, накладену на все належне [PERSON] майно постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Київському районі м.Одеси Бурмакової Л.О. від 19.06.2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м.Одеси у цивільній справі №2-3586/2006 за позовом Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, виданого судом 15.11.2006 року. В обґрунтування позову зазначено, що заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2006 року по справі №2-3586/2006 за позовом КС «Промислово-фінансова спілка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, розірвано Кредитний договір №15076 від 15.07.2005 року, укладений між Кредитною спілкою «Промислово-фінансова спілка» та [PERSON] . Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КС «Промислово-фінансова спілка» суму боргу в розмірі 46\~727,26 грн. судовий збір в розмірі 467,27 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. На підставі зазначено рішення було видано виконавчий лист, який в подальшому було передано для примусового виконання до Другого ВДВС у Київському районі м.Одеси та за яким було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця Другого ВДВС у Київському районі м.Одеси Бурмаковою Л.О. від 19.06.2007 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2008 року заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2006 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.05.2010 року по справі №2-1447/2010 позовну заяву КС «Промислово-фінансова спілка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. На теперішній час ухвала суду від 06.05.2020 року набрала чинності. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка є єдиною спадкоємицею після його смерті. Наявність арешту та заборони на здійснення відчуження будь-якого належного [PERSON] майна перешкоджає позивачці оформити своє право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду з даним позовом. Матеріали справи\~суддя отримала\~16.09.2024\~року. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідь № 791216 від 17.09.2024 року, місце знаходження Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка»: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.09.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 11.11.2024 року. У підготовчому засіданні 11.11.2024 року був присутній представник [PERSON] адвокат Железняк А.В., проти відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою представника КС «Промислово-фінансова спілка» не заперечував. Протокольною ухвалою суду, враховуючи думку представника позивачки, розгляд справи відкладено на 25.11.2024 року з метою повторного виклику відповідача. У підготовчому засіданні 25.11.2024 року був присутній представник [PERSON] адвокат Железняк А.В., позов підтримав в повному обсязі, та пояснив, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Просив витребувати з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 13.01.2025 року, клопотання про витребування доказів буде розглянуто після надходження до суду. 09.01.2025 року представник [PERSON] адвокат Железняк А.В. через систему Електронний суд надав клопотання про витребування доказів. У підготовчому\~засіданні 13.01.2025\~року був\~присутній представник\~ [PERSON] \~ адвокат Железняк А.В., просив витребувати\~з П`ятої\~запорізької державної\~нотаріальної контори матеріали спадкової справи №425/2023, заведеної після смерті [PERSON] , які необхідні для з`ясування обставин справи та встановлення кола можливих спадкоємців. Зазначив, що нотаріус письмово не відмовляв у прийняті спадщини. Представник КС «Промислово-фінансова спілка» у підготовче засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 24.02.2025 року, у зв`язку з витребуванням спадкової справи. Ухвалою суду від 13.01.2025 року витребувано з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №425/2023, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2023 року, актовий запис №1386), який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 19.02.2025 року на виконання ухвали суду від 13.01.2025 року з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія спадкової справи №425/2023, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . У підготовчому засіданні 24.02.2025 року був присутній представник [PERSON] адвокат Железняк А.В., позов підтримав в повному обсязі, вважав за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначення її до розгляду по суті, зазначивши що всі докази надані. Представник КС «Промислово-фінансова спілка» у підготовче засідання не з`явився, про розгляд справи був сповіщений належним чином. Відзив та заяв по суті справи суду не надав. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.02.2025 року по справі закрите підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 02.04.2025 року. \~ \~ \~ \~У зв`язку з відсутністю світла у приміщенні Приморського районного суду м.Одеси, розгляд справи призначений на 02.04.2025 року було відкладено на 20.05.2025 року. \~ \~ \~ \~У судове засідання призначене на 20.05.2025 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 26.06.2025 року. \~ \~ \~ \~У судове засідання призначене на 26.06.2025 року [PERSON] не з`явилася, представник позивачки адвокат Железняк А.В. через систему Електронний суд надав клопотання, в якому вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, справу просив розглядати за відсутністю сторони позивачки. Представник КС «Промислово-фінансова спілка» у підготовче засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 07.07.2025 року. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду перебувала справа №2-3586/2006 року за КС «Промислово-фінансова спілка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2006 року позов КС «Промислово-фінансова спілка» - задоволено. Розірвано Кредитний договір №15076 від 15.07.2005 року, укладений між Кредитною спілкою «Промислово-фінансова спілка» та [PERSON] . Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КС «Промислово-фінансова спілка» суму боргу в розмірі 46 727,26 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КС «Промислово-фінансова спілка» судовий збір в розмірі 467,27 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КС «Промислово-фінансова спілка» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. На підставі зазначено рішення Суворовським районним сулом м.Одеси було видано виконавчий лист, який в подальшому було передано для примусового виконання до Другого ВДВС у Київському районі м.Одеси та за яким було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця Другого ВДВС у Київському районі м.Одеси Бурмаковою Л.О. від 19.06.2007 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2008 року заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2006 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.05.2010 року по справі №2-1447/2010 позовну заяву КС «Промислово-фінансова спілка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без\~розгляду та на теперішній час набрала чинності. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.06.2023 року серії [NUMBER] (а.с.21, 75). 30.01.2004\~року [PERSON] \~склав заповіт,\~за яким\~все належне\~йому майно,\~де б\~воно не\~було та\~з чого\~б воно\~не складалося,\~і взагалі\~все те,\~що на\~день його\~смерті буде\~йому належати\~і на\~що він\~за законом\~матиме право,\~заповів на користь [PERSON] , Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.07.1981 року міським відділом ЗАГС м.Запоріжжя (а.с.83). 04.07.2023 року [PERSON] звернулася до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину за заповітом та 04.07.2023 року було відкрито спадкову справу №425/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.73-101). Проте, наявність арешту на все майно, що належить [PERSON] , яке було накладено Постановою державного виконавця Другого ВДВС у Київському районі м.Одеси Бурмаковою Л.О. від 19.06.2007 року, перешкоджає її вступу у спадщину за заповітом. З відповіді Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.04.2024 року вбачається, що згідно інформації, які міститься в Спецрозділі Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у Київському районі в період з 15.11.2006р. перебував виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON] па користь КС «Промислово-фінансова спілка» грошової суми в розмірі 47 224,26 грн. (ВП 3394599). Під час проведення виконавчих дій, з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, державним виконавцем Відділу винесена постанова АА№366050 від 19.06.2007 року про накладення арешту на все належне боржнику [PERSON] майно, постанова направлена для виконання до Третьої Одеської державної нотаріальної контори, відомості внесені у відповідні реєстри. Станом на теперішній час виконавче провадження закінчено, матеріали виконавчого провадження ВП 3394599 передані для зберігання в архів. На виконання наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 «Про затвердження Порядку роботу з документами в органах державної виконавчої служби», Положень порядку з діловодства в органах державної виконавчої служби та з метою забезпечення належного обліку передачі до архіву завершених проваджень, матеріали виконавчого провадження 3394599 знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання, у зв`язку з чим станом на 22.04.2024 відсутня технічна можливість встановити на підставі яких документів про особу боржника вносились відомості про обтяження майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.98). \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповіді\~Одеського державного\~нотаріального архіву\~від 13.06.2024\~року зазначено,\~що серед\~документів архівного\~фонду Третьої\~одеської державної\~нотаріальної контори\~міститься постанова\~Київського районного\~управління юстиції\~м.Одеси\~про арешт\~майна боржника\~та оголошення\~заборони на\~його відчуження\~від 19.06.2007\~року щодо\~накладення арешту\~на все\~майно,\~що належить\~ [PERSON] .\~На підставі\~вказаної постанови\~06.08.2007\~року за\~реєстровим номером\~№652\~Третьою одеською державною нотаріальною конторою накладено арешт на все майно. Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні (а.с.100). Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивачки про порушення її права на отримання спадщини, оскільки накладений арешт на вказане майно дійсно створює спадкоємцю [PERSON] перешкоди в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, [PERSON] змушена була звернутися до суду із відповідною позовною заявою, з метою захисту свого права власності на спадкове майно, обравши на думку суд правильний спосіб захисту. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та частини другої\~статті 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Вирішуючи спір, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 5 ст.1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.1220\~ЦК України,\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Протокол №1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).\~ Відповідно до\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 р. (в редакції від 07.10.2008 р., яка була чинною на час постановлення апеляційним судом Одеської області ухвали від 03.12.2008 р. в цивільній справі №22ц-4455/08 за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2006 р. в справі за позовом КС «ПФС» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту): «Виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ». Згідно зі ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 р. (в редакції від 07.10.2008 р. : «У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі ), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі ), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна». Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Згідно зі ст.4\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст.11, 15\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Таким чином, беручи до уваги, що Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі до теперішнього часу арешт, накладений в рамках виконавчих проваджень ВП №3394599, не знято, а позивачка має гарантоване право вільно і на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном, то суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved