Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказав, що він і відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який 2012 року проживає разом з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Вихованням та розвитком сина займається безпосередньо позивач. Відповідач проживає окремо та жодної участі у житті сина не бере, свідомо ігноруючи свої обов`язки, як матері, не спілкується зі своїм сином та не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у його матеріальному забезпеченні, фактично повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Відповідач, визнаючи вищевказані обставини, власноручно підписала та нотаріально посвідчила заяву про те, що вона участі у вихованні, навчанні, утриманні свого сина [PERSON] не приймає та надає згоду на позбавлення її батьківських прав. Окрім того, питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] розглядалося органом опіки та піклування Гайсинської міської ради за місцем проживання позивача на момент розгляду, та було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. За вказаних вище обставин позивач звернувся до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] 10.07.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд у порядку загального провадження. Ухвалою суду від 23.10.2024р. за клопотанням представника позивача - адвоката Калугіна Д.О. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Ухвалою суду від 03.12.2024р. у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Калугіна Д.О. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Броварської міської ради відмовлено. Ухвалою суду від 07.01.2025р. клопотання представника позивача - адвоката Калугіна Д.О. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Броварської міської ради задоволено та зобов`язано Службу у справах дітей Броварської міської ради оцінити умови проживання [PERSON] (фактичне місце проживання: [ADDRESS] ) і його неповнолітнього сина [PERSON] та надати відповідні висновки до суду у строк до 05.03.2025 р. 05.03.2025р. за клопотанням в.о. начальника служби у справах дітей Броварської міської ради - заступник начальника служби Маліборської Є. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області та зобов?язано оцінити умови проживання [PERSON] (фактичне місце проживання: [ADDRESS] ) і його неповнолітнього сина [PERSON] та надати відповідні висновки до суду. Закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, надав пояснення аналогічно викладеним у позові та просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання відповідач не з`явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судове засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради, не з?явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив прийняти рішення, враховуючи висновок органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи суд установив наступне. [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.10). [PERSON] своєю заявою від 21.01.2015р., посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жердєвою Н.О., дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 19.03.2014р. місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , встановлено біля батька [PERSON] та зобов`язано забезпечити належні умови проживання, утримання та виховання його сина (а.с.14). Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 30.04.2025р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.65-69). Рішення набрало законної сили 30.04.2024р. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2017р. [PERSON] було звільнено від призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2015р. покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі (а.с.70-71). З акту обстеження умов проживання №686 від 16.12.2024р. Служби у справах дітей виконавчого комітету Броварської міської ради вбачається, що неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , його громадянською дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні. [PERSON] має свою кімнату та належні умови. Продукти харчування в достатній кількості. (а.с.91-92). Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено, що беручи до уваги той факт, що матір свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та нехтує ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 125-131). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, не надає матеріальну допомогу своєму сину, не приймає участі у його вихованні, не дбає про його духовний і моральний розвиток, не відвідує і взагалі не цікавиться його життям, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, була раніше судима, тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дитини. Проаналізувавши та надавши оцінку встановленим вище обставинам, приймаючи до уваги пояснення відповідача, враховуючи насамперед інтереси дитини, суд вбачає відсутність у матері бажання брати участь у вихованні своєї дитини та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви до досягнення нею повноліття. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved