Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» 03.02.2025 звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 000200511844 від 26.05.2020 у розмірі 29679,99 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.05.2020 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та гр. [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200511844. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та акцептована гр. [PERSON] , 26.05.2020 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) Заяви-формуляра про акцептування оферти №000200511844 від 26.05.2020 р. про прийняття пропозиції ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки [NUMBER] , на котру в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7 329,00 грн (сім тисяч триста двадцять дев`ять гривень 00 копійок) На умовах Договору позики (п.п.5.1. п.5.) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Договором позики №000200511844 у розмірі 7 329,00 грн. (сім тисяч триста двадцять дев`ять гривень 00 копійок), а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 24.06.2020 р. (п.п.5.8. п.5.), процента ставка в день складає 1.85% (п.п.5.11. п.5.), та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики (п.п.5.12. п.5). Кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики. Відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 4067,70 грн., внаслідок чого оформив 24.06.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9 п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 24.07.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.1 від 24.06.2020 р.), копія додається. Відповідач вдруге погасив проценти за користування кредитом в сумі 4250,93 грн., внаслідок чого оформив 25.07.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9. п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 24.08.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.2 від 25.07.2020 р.), копія додається. Відповідач втретє погасив проценти за користування кредитом в сумі 4250,93 грн., внаслідок чого оформив 25.08.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9. п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 24.09.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.3 від 25.08.2020 р.), копія додається. Відповідач вчетверте погасив проценти за користування кредитом в сумі 4250,93 грн., внаслідок чого оформив 25.09.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9. п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 25.10.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.4 від 25.09.2020 р.), копія додається. В порушення\~вимог ст.ст.\~509,\~526,\~1054\~ЦК України,\~Відповідач не\~виконав свої\~зобов`язання:\~всього здійснив\~оплат на\~суму 16870,49\~грн.,\~сума останнього\~платежу \~50,00\~грн.,\~дата останнього\~платежу \~09.12.2020\~р.,\~та припинив\~вносити платежі,\~передбачені умовами\~Договору позики,\~як повернення\~отриманих коштів,\~а також\~сплату процентів\~за користування\~кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Договору позики у Відповідача утворилася заборгованість за Договором позики. 30.06.2021р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021р. Згідно Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА», включно і до гр. [PERSON] , порядковий номер згідно реєстру боржників 2529. Cтаном\~на 28.10.2024\~року за\~Договором про\~надання позики\~на умовах\~фінансового кредиту\~№000200511844\~від 26.05.2020\~року у\~гр.\~ [PERSON] РНОКПП(ІПН):\~ [NUMBER] ,\~рахується заборгованість\~в сумі\~29\~679,99\~грн.,\~що складається\~з: залишок заборгованості за тілом 7 329,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 4067,70 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 01.07.2021 р. по 28.09.2021 р.) 16490,25 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; інфляційне збільшення 1 793,04 грн. (нараховано Новим кредитором за період 26.10.2020 р. по 23.02.2022 р.). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року справу передано на розгляд Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано в АТ «Універсал Банк» інформацію про рух коштів, а саме надходження коштів на картку № [NUMBER] , що вказана позичальником гр. [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), з 26.05.2020 р. протягом трьох банківських робочих днів (виписка з рахунку та інші документи). 11.04.2025 від АТ «Універсал Банк» надійшла витребувана інформація. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 13.05.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Зайцева В.В. надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивач не довів факт як укладення кредитного договору так і його неодноразову пролонгацію, позивач не довів надання відповідачу кредитних коштів у сумі 7 329 грн., жодного первинного бухгалтерського документу на підтвердження надання кредиту за кредитним договором № 000200511844 від 26.05.2020 відповідачу, що були створені безпосередньо під час здійснення господарської операції, матеріали даної цивільної справи не містять. Позивачем не було додано до позовної заяви первинних документів за кредитним договором № 000200511844 від 26.05.2020, які свідчать про виконання кредитного договору в частині видачі грошових коштів та їх повернення, сплати позичальником коштів згідно наданим розрахункам заборгованості. Документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення є найголовнішими при розгляді справи, та мають покладатися в основу прийнятого судом рішення. Враховуючи те, що в матеріалах справи такі документи відсутні, відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог. 15.05.2025 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд, стягнути з гр. [PERSON] заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200511844 від 26.05.2020 р. в розмірі 28 347,65 грн., судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 гривень 00 коп. 15.05.2025 від позивача також надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що кредитний договір вчинений у письмовій формі, укладений та підписаний сторонами у двох одинакових примірниках. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки [NUMBER] , на котру в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7329.00 сiм тисяч триста двадцять дев`ять гривень, нуль копiйок (п. 1.6), однак в силу перерахування коштів через сервіс FUIB Money Transfer (https://service.fuib.com/vmt/transfer.htm?acq=111&lang=ua) від суми позики зазначеної у договорі при перерахуванні знімалися комісії, як за переказ так і за зарахування коштів, відповідно Відповідачу фактично зараховано на картку суму 7000,00 грн., що підтверджується випискою АТ «Універсал Банк» від 04.04.2025 р. Наведене підтверджується пунктом 10 договору №000200511844 від 26.05.2020 р., в графі підпис [PERSON] вказано електронний підпис - u480263g, відповідно, тобто відповідач підписав договори одноразовим ідентифікатором, як це передбачено умовами договору та ст.12 Закону України "Про електронну комерцію, а отже, вчинив дію, що вважається прийняттям пропозиції укласти електронний договір. Більше того, [PERSON] в п.10 Договору №000200511844 від 26.05.2020 р., зазначила усі свої реквізити та персональні дані, необхідні для оформлення договору, та отримання кредиту. Відповідач погашав\~проценти за\~користування кредитом\~внаслідок чого\~оформив пролонгацію\~кредиту,\~що передбачена\~п.п.5.9\~п.5.\~Договору позики. п.10\~Договору надається\~згода та\~право Товариству здійснювати автоматичну пролонгацію (без підписання та подання Товариству додаткових заяв) дії даного Договору, у випадку відсутності поточної заборгованості по сплаті чергових платежів, процентів за користування кредитними коштами та неустойки по Договору на дату здійснення такої пролонгації. В судове засідання 17.06.2025 сторони не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що позивач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності позивача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер кредитних правовідносин між сторонами, в регламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню. 26.05.2020 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та гр. [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200511844 (а.с 9). Відповідно до якого Товариство на умовах цього договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі визначеній п.5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п 5.3. даного договору. Відповідно до п. 4.1 Договір та зміни до нього укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів одноразовим/мережевим ідентифікатором). У випадку оформлення Договору чи здійснення інших дій, пов`язаних із його виконанням в онлайн-режимі на Офіційному сайті Товариства, за допомогою засобів електронного зв`язку, електронні документи, оформлені і підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, вважатимуться такими, що мають рівну юридичну силу з документами, складеними на паперовому носієві і підписаними власноручним підписом. Відповідно до п.5 Позика надається на наступних умовах: розмір кредиту 7329 грн.; вид кредиту Лояльний on-line; Схема погашення Класична; дата видачі 26.05.2020; Схема Класична; Строк дії договору 26.05.2020 по 24.06.2020; можливість пролонгації дозволено; Мета споживчі цілі; процентна ставка в день 1.85; процентна ставка в день , у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2.50. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та акцептована гр. [PERSON] , 26.05.2020 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача u480263g (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) Заяви-формуляра про акцептування оферти №000200511844 від 26.05.2020 р. про прийняття пропозиції ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах (а.с 10). Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки [NUMBER] , на котру в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7329.00 сiм тисяч триста двадцять дев`ять гривень, нуль копiйок (п. 1.6), однак в силу перерахування коштів через сервіс FUIB Money Transfer (https://service.fuib.com/vmt/transfer.htm?acq=111&lang=ua) від суми позики зазначеної у договорі при перерахуванні знімалися комісії, як за переказ так і за зарахування коштів, відповідно Відповідачу фактично зараховано на картку суму 7000,00 грн., що підтверджується випискою АТ «Універсал Банк» від 04.04.2025 р. Відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 4067,70 грн., внаслідок чого оформив 24.06.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9 п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 24.07.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.1 від 24.06.2020 р.) а.с. 12. Відповідач вдруге погасив проценти за користування кредитом в сумі 4250,93 грн., внаслідок чого оформив 25.07.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9. п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 24.08.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.2 від 25.07.2020 р.) а.с. 13. Відповідач втретє погасив проценти за користування кредитом в сумі 4250,93 грн., внаслідок чого оформив 25.08.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9. п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 24.09.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.3 від 25.08.2020 р.) а.с. 14. Відповідач вчетверте погасив проценти за користування кредитом в сумі 4250,93 грн., внаслідок чого оформив 25.09.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9. п.5. Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 7 329,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 25.10.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000200511844.4 від 25.09.2020 р.) а.с. 15. 30.06.2021 року ТОВ «ФК «Форза» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року. Згідно умов вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Форза», включно і до відповідача [PERSON] (а.с.17-19). Згідно витягу з реєстру прав вимог №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №000200511844 у сумі 11396,70 грн., з яких 7329,00 грн. тіло кредиту, 4067,70 грн. нараховані відсотки (а.с.23). ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» нарахувало відповідачу заборгованість по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (за період з 01.07.2021 по 28.09.2021) у розмірі 15750,00 грн., а також інфляційне збільшення за період з 26.10.2020 по 23.02.2022 у розмірі 1712,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у цивільній справі №561/77/19 зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України.) Абз. 2 ч. 2\~ст.\~639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 р. у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19. Таким чином, електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 року дійшов такого висновку: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернетмагазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. З урахуванням наведеного, підписання [PERSON] шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно з наданої АТ «Універсал Банк» інформацію про рух коштів, по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] )за період з 26.05.2020 по 26.05.2020, вбачається, що 26.05.2020 на картковий рахунок [PERSON] зараховано кошти у розмірі 7000 грн. Відтак, [PERSON] отримала кредит в розмірі 7000 грн., а не 7329 грн., як погоджено сторонами в договорі про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200511844 від 26.05.2020. Враховуючи те, що за умовами договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200511844 від 26.05.2020 відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, тому суд приходить до висновку про те, що заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами та інфляційне збільшення. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті\~\~6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Умови щодо нарахування процентів за правомірне та неправомірне користування кредитними коштами мають визначатися окремими пунктами договору. Так, за умовами пунктів 5.12 Договору позики сторони погодили нарахування процентної ставки в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договорів у розмірі 2,50. Відтак нарахування позивачем процентів після закінчення строку кредитування, визначеного Договором позики є правомірним та не суперечить Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року. Звертаючись з позовними вимогами, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» просило також стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 26.10.2020 по 23.02.2022 в розмірі 1712.55 грн. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Відтак нарахування позивачем інфляційних втрат є правомірним. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що з\~ [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200511844 від 26.05.2020 року в розмірі 28347,65 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 3885,10 грн. . заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору в розмірі 15750 грн. інфляційні втрати в розмірі 1712,55 грн Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правової допомоги №20241024-6К від 24.10.2024 року, Розрахунок суми судових витрат, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141\~ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача у розмірі 7000 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Згідно платіжної інструкції №1464, що знаходиться у справі, позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved