Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Почаївської міської ради, який діє в інтересах інтересах неповнолітньої дитини: [PERSON] , до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] подав до суду позовну заяву, згідно з якою просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному судом розмірі. Позовні вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області 25.07.2010. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . 31.01.2025 неповнолітній [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Почаївської міської ради щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Працівниками служби у справах дітей Почаївської міської ради був здійснений виїзд за адресою проживання дитини по [ADDRESS] де складено акт умов проживання № 21 від 20.02.2025 . Встановлено, що дитина проживає спільно із своєю матір`ю та вітчимом, що у будинку чисто, прибрано, наявний євроремонт , пічне опалення, централізоване водопостачання. У дитини відокремлена кімната із усіма необхідними речами. У сім`ї хороші стосунки та взаємоповага. Останні 15 років вихованням дитини займалась матір [PERSON] та вітчимом [PERSON] .. Батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживає з 2009-2010 року, участь у вихованні дитини не приймає, її догляд та матеріальне забезпечення не здійснює. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб № 09-09/245 від 31.01.2025 вбачається, що за адресою по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно довідки ЗПСМ АЗПСМ м. Почаїв № 73 від 26.02.2025 неповнолітній [PERSON] зростає та виховується у соціально-благоприємній сім`ї в задовільних матеріально-технічних умовах, проживає разом з матір`ю, за лікувальною та профілактичною медичною допомогою звертався із матір`ю та вітчимом протягом останніх років. У характеристиці здобувача 2 курсу [PERSON] видана Фаховим коледжем Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім.. Тараса Шевченка вказано, що Орест навчається на 2 курсі спеціальності 014 Середня освіта Фізична культура на державній формі навчання. За час навчання проявив себе сумлінним здобувачем фахової перед вищої освіти, вчасно та відповідально виконує навчальні завдання, навчальні заняття без причин не пропускає, бере активну участь у громадському житті коледжу. У спілкуванні, привітний, врівноважений, ввічливий та охайний. У службу у справах дітей Почаївської міської ради було надано пояснення від неповнолітнього [PERSON] де він вказав, що батько [PERSON] протягом останніх 15 років не цікавиться його життям, фінансово не надавав допомоги, ніколи не намагався зустрітися з сином, в телефонному режимі не спілкувалися. За вказаний період його вихованням і доглядом займається його мама [PERSON] та вітчим [PERSON] . Також згідно пояснення матері [PERSON] . [PERSON] її колишній чоловік [PERSON] протягом 15 років не цікавився сином, фінансово не допомагав, ніколи не намагався зустрітися з сином, в телефонному режимі не спілкувалися. За вказаний період вихованням і доглядом сина займається мама [PERSON] та вітчим [PERSON] 02.04.2025 працівнику служби у справах дітей Почаївської міської ради вдалося поспілкуватися із батьком [PERSON] у телефонному режим, який повідомив, що після розлучення із колишньою дружиною не бачив свого сина близько 15 років, контактів аби зв`язатися із сином не має, через заборону колишньої дружини. Повідомив, що якщо син самостійно прийняв рішення про позбавлення батьківських прав, [PERSON] не заперечує. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, надано сторонам строк для подання відзиву та заяв по суті справи. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 травня 2025 року клопотання про виклик свідків задоволено, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник служби у справах дітей Почаївської міської ради позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду. Неповнолітній [PERSON] зазначив, що батька не пам`ятає, з народження його не бачив, коштів від нього не отримував, вихованням займалась матір [PERSON] .. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] зазначили що батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживає з 2010 року, участь у вихованні сина не приймає, його догляд та матеріальне забезпечення не здійснює. Виховання та матеріальне забезпечення [PERSON] здійснювала матір [PERSON] .. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін та пояснення свідків суд приходить до наступних висновків. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтом про народження серії [NUMBER] , видане Почаївською міською радою, актовий запис № 102. З рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради від 17.03.2025 затверджено висновок доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно акту умов проживання № 21 від 20.02.2025. Встановлено, що дитина проживає спільно із своєю матір`ю та вітчимом, що у будинку чисто, прибрано, наявний євроремонт, пічне опалення, централізоване водопостачання. У дитини відокремлена кімната із усіма необхідними речами. У сім`ї хороші стосунки та взаємоповага. Останні 15 років вихованням дитини займалась матір [PERSON] та вітчимом [PERSON] .. Батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживає з 2009-2010 року, участь у вихованні дитини не приймає, її догляд та матеріальне забезпечення не здійснює. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб № 09-09/245 від 31.01.2025 вбачається, що за адресою по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно довідки ЗПСМ АЗПСМ м. Почаїв №73 від 26.02.2025 неповнолітній [PERSON] зростає та виховується у соціально -благоприємній сім`ї в задовільних матеріально-технічних умовах, проживає разом з матір`ю, за лікувальною та профілактичною медичною допомогою звертався із матір`ю та вітчимом протягом останніх років. У характеристиці здобувача 2 курсу [PERSON] видана Фаховим коледжем Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім.. Тараса Шевченка вказано, що Орест навчається на 2 курсі спеціальності 014 Середня освіта Фізична культура на державній формі навчання. За час навчання проявив себе сумлінним здобувачем фахової перед вищої освіти, вчасно та відповідально виконує навчальні завдання, навчальні заняття без причин не пропускає, бере активну участь у громадському житті коледжу. У спілкуванні, привітний, врівноважений, ввічливий та охайний. Також суд враховує, що відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`являвся, заперечень щодо доводів позивача не висловлював, а також не надав докази на спростування обставин, викладених у позові. Проаналізувавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Отже, до предмету доказування вказаної справи входить факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Встановлено судом, що відповідач [PERSON] протягом останніх 15 років не цікавиться життям сина, фінансово не надавав допомоги, ніколи не намагався зустрітися з сином, в телефонному режимі не спілкувалися. За вказаний період його вихованням і доглядом займається його мама [PERSON] . З наведеного вбачається, що дії відповідача є винними, оскільки відповідач свідомо, без жодних поважних причин не відвідував власного сина. Відповідач не здійснював жодних реальних дій щодо спілкування з сином, а доказів щодо категоричного заперечення проти виконання батьківських обов`язків суду не надано. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дітьми та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсуніть інтересу до дітей з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд констатує безумовне право батька на виховання дитини, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, яке має першочергове значення при вирішенні справи. Суд вважає, що представник позивача належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до свого сина [PERSON] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] . При цьому, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про нього. Більше того, за правилами ст. 169 СК України позбавлений батьківських прав батько вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд з вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Беручи до уваги обов`язок суду у даній категорії справ вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд стягує з відповідача аліменти на користь та на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 травня 2025 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved