Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

14.02.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач), через представника - адвоката Пулинця Б.А., до [PERSON] (далі - відповідач), в якій просить зменшити розмір аліментів, які відраховуються з [PERSON] відповідно до судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.04.2021 на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частки доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2021 з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.01.2021 до досягнення дитиною повноліття. Також, 25.10.2017 рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судовим наказом Путивльського районного суду Сумської області від 15.10.2024 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наказів та рішень суду [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 1/4 від його доходу на кожну дитину, що в сумі становить 3/4 (75%) доходу останнього. Отже, встановлений розмір аліментів є надмірним і суперечить законодавству. Вважає, що на цей час змінились обставини, а саме [PERSON] сплачує аліменти на утримання трьох дітей, що не було враховано раніше при ухваленні судового наказу. Представник [PERSON] адвокат Кірілова Ю.В. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та стягнути з нього судові витрати. Свої заперечення мотивує тим, що судовим наказом наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2021 з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.01.2021 до досягнення дитиною повноліття. Однак, [PERSON] свій обов`язок по утриманню дитини не виконує належним чином, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 01.03.2025 становить 77101,83 грн. До того ж, позивач не сплачував аліменти на утримання сина ще до народження третьої доньки [PERSON] , [INFO] . Вважає, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з викладених у позовній заяві підстав, та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Ухвалою від 19.02.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та відкрив провадження в цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, призначеному на 13 год 15 хв 13.03.2025 з повідомленням (викликом) сторін. 13.03.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку з клопотанням представника позивача для долучення доказів на 08.04.2025. 08.04.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача для долучення доказів на 25.04.2025. 25.04.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою позивача та його представника на 19.05.2025. 19.05.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із зайнятістю судді в іншому кримінальному провадженні на 24.06.2025. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З судового наказу, виданого 15.01.2021 Ковпаківським районним судом м. Суми вбачається, що наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.01.2021 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). 18.12.2017 державним виконавцем Хортицького ВДВС м. Запоріжжя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №334/4639/17, виданого 31.10.2017 про стягнення [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11, 52). 15.10.2024 Путивльським районним судом Сумської області було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення проводити на користь [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до довідки від 31.01.2025 № 64/310, виданої командиром військової частини [NUMBER] , матрос [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] (а.с. 7). З копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за віком, термін дії довічно, дата видачі 08.12.2021 (а.с. 8). Відповідно до розрахунку №25097 заборгованості зі сплати аліментів, згідно з виконавчим листом № 592/216/21 від 18.01.2021 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі частин усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з 11.01.2021 до досягнення дитиною повноліття, борг станом на [INFO] становить 77101,83 грн (а.с. 38). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Слід зазначити, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20 (провадження №61-1031св21), від 03.07.2024 у справі № 552/2073/23 (провадження №61-1193св24), від 22.07.2024 у справі №668/4308/23 (провадження №61-5168св24). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник позивача зазначає, що на цей час змінилися обставини, а саме [PERSON] сплачує аліменти на утримання трьох дітей, що не було враховано раніше при ухваленні судового наказу. Крім того, на утриманні [PERSON] перебувають його батьки, мати, яка є пенсіонеркою та батько, який є безробітним. Як вбачається з матеріалів справи, після видачі судового наказу від 15.01.2021 у справі №592/216/21 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] матеріальний стан [PERSON] суттєво не змінився. Від часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у [PERSON] народилась донька [PERSON] [INFO] . Проте, доказів того, що у зв`язку з народженням цієї дитини у позивача погіршився матеріальний стан та останній не має можливості сплачувати аліменти на користь відповідача в раніше визначеному розмірі позивач суду не надав. Заборгованість зі сплати аліментів на утримання спільної дитини позивача та відповідача виникла з 01.01.2021, тобто, ще до змін у сімейному стані позивача (народження [INFO] іншої дитини), відтак її виникнення суд не пов`язує зі змінами у сімейному стані позивача. Також, позивач не надав доказів на підтвердження того, що на його утриманні знаходиться його матір, яка є пенсіонеркою. Саме по собі пенсійне посвідчення, видане на ім`я [PERSON] , матері позивача, не є достатнім доказом знаходження її на утриманні свого сина, позивача у справі. Щодо знаходження на утриманні позивача його батька, матеріали справи взагалі не містять ніяких доказів. За таких обставин, ураховуючи, що позивач не довів належними та допустимим доказами погіршення його матеріального стану у зв`язку зі зміною сімейного стану (народження [INFO] [PERSON] ), з огляду на те, що сама по собі зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові - на позивача. Разом з відзивом на позовну заяву представник відповідача подав договір №21/02-2 про надання правничої (правової) допомоги від 21.02.2025, детальний опис наданих послуг виконаних адвокатом та платіжні доручення про оплату послуг. Так, у зв`язку з розглядом цієї справи відповідач понесла витрати на професійну правничу допомогу, яку надавала йому адвокат відповідно до договору № 21/02-2 про надання правничої (правової) допомоги від 21.02.2025, що був укладений між [PERSON] та адвокатом Кіріловою Ю.В. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу наданий договір № 21/02-2 про надання правничої (правової) допомоги від 21.02.2025, детальний опис наданих послуг виконаних адвокатом, квитанції по сплату Бєляєвою Є.О. на користь адвоката Кірілової Ю.В. за послуги по договору № 21/02-2 у розмірі 6500 грн (а.с. 30-37, 67-69). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, з урахуванням обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значення справи для сторін, врахувавши, що справа є нескладною, не вимагає значних затрат часу на підготовку до розгляду, кількість судових засідань, які були проведені за участі представника відповідача, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Outcome: approved