Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» (далі - ДП «КиївГазЕнерджи») про повернення надмірно сплачених коштів. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок надмірно оплачених побутовим споживачем сум за фактично ненадані ДП «Київгазенерджі» послуги з постачання газу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу ДП «КиївГазЕнерджи» за адресою: [ADDRESS] , та до вересня 2022 року перераховувала кошти за послуги з газопостачання на особовий рахунок № [NUMBER] . Попередження її, як споживача природного газу, про зміну постачальника газу на Нафтогаз України не було, тому рахунки відповідачеві були нею оплачені в повному обсязі з дотриманням вимог типового договору. Зазначає, що оскільки вона як споживач, мала у доступній та зрозумілій формі отримати інформацію про розірвання договору з одним постачальником та пропозицію укладення цього договору з іншим постачальником, що не відбулось у встановлений законом спосіб, та з`ясувалось, що у неї виникла переплата відповідачу на суму 21 126,21 грн та заборгованість на цю суму переплати перед новим постачальником газу, яку вона як добросовісний побутовий споживач також заплатила. З метою повернення надмірно сплачених сум позивачем неодноразово подавались відповідні заяви встановленої форми на ім`я відповідача. Листами від 20 березня 2023 року за №770/19-01, від 20 березня 2025 року №45/19-01, відповідач відмовився повернути кошти з посиланням на те, що це унеможливлено правовідносинами ДП ««КиївГазЕнерджі» та ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдінг» за угодою про договірне списання № 6 від 29 березня 2022 року. Відповідач вказав, що сума боргу буде повернена в майбутньому без зазначення будь-яких зрозумілих строків, посилаючись на норми Закону України «Про заходи, спрямовані на подання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Зазначає, що відповідач не виконав свій обов`язок надати споживачеві остаточний рахунок (рахунок-фактуру) після зміни постачальника або розірвання договору, не повернув надмірно сплачені побутовим споживачем кошти за послуги газопостачання, які були надані вже іншим постачальником газу. Зазначає, що з дати подання заяви на повернення надмірно сплачених коштів минуло вже більше 2 років. З посиланням на статтю 625 ЦК України, просить також стягнути 3 % річних у розмірі 1 304,04 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 866,10 грн, загальна сума, яка підлягає стягненню - 26 296,35 грн. Окрім того, позивачка зазначає, що своїми недобросовісними діями ДП «КиївГазЕнерджи» завдало їй вкрай неприємних незручностей, оскільки у зв`язку з відмовою в поверненні надмірно сплачених сум їй довелось брати гроші в борг, з метою закриття боргових зобов`язань перед ТОВ ГК «Нафтогаз Україна», звертатись за професійною правничою допомогою, порушувати свій повсякденний спосіб життя, а тому має право на отримання моральної компенсації, яку оцінює в 10 000,00 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з ДП «КиївГазЕнерджі» надмірно сплачені грошові кошти з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 26 296,35 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211, 20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. 19 травня 2025 року ДП «КиївГазЕнерджи» направило до суду відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково та пояснив, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи / газотранспортної системи (далі - оператори ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496. Дія Правил поширюється, зокрема, на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів). Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір). Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України. ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензій: АЕ № 299069 від 26 червня 2015 року; ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 18 травня 2017 року № 674; з 01 липня 2015 року по 30 квітня 2022 року здійснювало постачання природного газу. Натомість, з 01 травня 2022 року відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» обов`язок постачання природного газу побутовим споживачам покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Зі змісту наведеного наказу випливає, що побутові споживачі з 01 травня 2022 року автоматично включені до реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Станом на сьогодні ДП «КиївГазЕнерджи» перебуває у скрутному фінансовому становищі. З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України стан розрахунків між ДП «КиївГазЕнерджи» та побутовими споживачами значно погіршився. На стан розрахунків вплинуло, зокрема, прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. Зазначена постанова обмежувала право на проведення ДП «КиївГазЕнерджи» позовної роботи для стягнення заборгованості та отримання грошових коштів за судовими рішеннями. Ще однією з підстав, яка суттєво впливає на фінансовий стан відповідача та можливість розрахунків за зобов`язаннями є накладення арешту на рахунки ДП «КиївГазЕнерджи» в межах виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/9745/22 про стягнення з ДП «КГЕ» на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 68 510 584, 66 грн основного боргу; 23 085 534,43 грн пені; 25 783 863,94 грн штрафу, 1 550 998,42 грн 3% річних; 5 772 155,11 грн інфляційних втрат, 867 546, 54 грн витрат зі сплати судового збору. Зазначили, що наведені обставини об`єктивно унеможливлюють на сьогодні повернення коштів позивачу. За наведених обставин, беручи до уваги об`єктивні обставини, що на сьогодні унеможливлюють повернення коштів позивачу, ДП «КиївГазЕнерджи» просить відстрочити виконання рішення суду на 1 рік. Що стосується стягнення інфляційних втрат та 3 % річних зазначає, що згідно з матеріалами позову, звернення про повернення коштів відповідач отримав 15 березня 2023 року, а отже, з урахуванням вимог закону - кошти мали бути повернені у термін до 22 березня 2023 року. Відповідач звертає увагу суду, що позивач не надав детального розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних, що у поєднанні із неправильно визначеною датою виникнення прострочення з 15 березня 2023 року замість 22 березня 2023 року не дає можливості перевірити коректність та відповідність їх нарахувань, а тому просить частково відмовити у позові в частині стягнення заявлених сум інфляційних втрат та 3 % річних. Щодо відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем зазначає, що остання не надала жодних належних та допустимих доказів про перенесені душевні страждання та фактичних змін у її житті, а тому такі вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, відповідач вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, оскільки відсутні фактичні докази реальності здійснення таких витрат. 26 травня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив вх. № 3388, у якій зазначила, що відповідач у своєму відзиві фактично визнав наявну заборгованість, яка виникла внаслідок неправомірних дій відповідача, тобто факт отримання грошових коштів та утримання їх для власних потреб, тому право позивача на отримання 3% річних та інфляційних втрат є правомірним, та таким, що відповідає принципу пропорційності та рівності. Також просить відмовити відповідачу у проханні відстрочити виконання рішення суду, оскільки зобов`язання з повернення надмірно сплачених коштів виникло ще 22 березня 2022 року та з того часу минуло два роки. 26 травня 2025 року від позивачки на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог вх. № 33357, в якій у зв`язку з наданим відповідачем відзивом на позовну заяву, з метою полегшення боргових зобов`язань, відповідач вважала за доцільним зменшити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та залишити дану позовну вимогу без розгляду, а також просила зменшити суму стягнення 3% річних до 1 291,88 грн та інфляційних втрат до 3 857,08 грн. Тобто, з урахуванням зменшення позовних вимог, позивач просила стягнути з ДП «КиївГазЕнерджи» суму у розмірі 26 275,17 грн. 26 травня 2025 року до суду від позивача надійшла заява вх. № 33400 про відмову від частини вимог, в якій позивач просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині моральної компенсації у розмірі 10 000,00 грн. 28 травня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява вх. № 33866, у якій позивач просила стягнути з відповідача послуги з постачання природного газу - 21 126,21 грн; 3% річних - 1291,88 грн; інфляційні втрати - 3857,08 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог про стягнення з ДП «КиївГазЕнерджи» моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн та закрито провадження у справі у цій частині вимог. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved