Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 01.09.2020 року вона уклала шлюб із відповідачем до [PERSON] , який був зареєстрований 01.09.2020 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що останні два роки подружні стосунки між нею та відповідачем припинено, спільного господарства подружжя не веде, відсутнє сімейне життя, яке ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові. Підставою для розірвання шлюбу є обставини відсутності взаєморозумінням між ними, спільних інтересів з чоловіком, наявність різних поглядів на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин позивачка стверджує, що збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. 01.04.2025 року суддею Погребищенського районного суду Вінницької області ухвалено відкрити провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 15-16). 24.04.2025 року до канцелярії суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сірука О.В., в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляд справи здійснювати за їх відсутності (а.с. 24). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 01.09.2020 року сторонами зареєстровано шлюб Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2020 року (а.с. 3). Позивачка та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 01.09.2020 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 59 (а. с. 4). Відповідно до частини третьої статті 105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із\~ст. 24 Сімейного кодексу України \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої\~статті 112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України \~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При зверненні до суду із позовною заявою позивачем згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №11 від 21.03.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а. с. 10). Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 року становить 3028 грн. 00 коп. За подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму в сумі - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то із нього на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову 605 грн. 60 коп. (1211 грн.20 коп. : 50%). Крім того, на підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved