Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання договору дарування недійсним. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю відмовлено. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання договору дарування недійсним задоволено частково. Поділено спільне сумісне майно подружжя таким чином: Виділено [PERSON] : - частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , ринкова вартість: 1 313 098 (один мільйон триста тринадцять тисяч дев"яносто вісім) гривень; Виділено [PERSON] : - частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , ринкова вартість: 1 313 098 (один мільйон триста тринадцять тисяч дев"яносто вісім) гривень; В решті позовних вимог [PERSON] до [PERSON] щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та стягнення грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності - відмовлено. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування від 17 квітня 2014 року недійсним - відмовлено. 20.02.2024 представник відповідача - адвокат Ярема С.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, згідно якої просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 15 030,41 грн. (13420 грн. за зустрічним позовом та 1610,41 грн. за апеляційною скаргою), витрати на проведення експертизи у розмірі 8924,58 грн. (3624,58 грн. за почеркознавчу, 5300 грн. за оціночно-будівельну), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. (10000 грн. за першу інстанцію, 6000 грн. за апеляційну інстанцію), а всього судових витрат - 39 954 грн. 99 коп. (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні дев`яносто дев`ять копійок). 16.06.2024 представник позивача - адвокат Мороз Л.С. подала до суду заперечення на дану заяву, в якій просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити. Вказує, що підстав для стягнення витрат на проведення судової оціночно-будівельної експертизи немає. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, то просить суд взяти до уваги, що згідно постанови Рівненського апеляційного суду від 13.02.2024 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області залишено без змін. Крім того, вказане питання [PERSON] необхідно було піднімати у суді апеляційної інстаніції при розгляді даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (ст. 1 вищевказаного Закону). За приписами ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 «Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції»). На підтвердження витрат на правничу допомогу, представником [PERSON] , адвокатом Яремою С.В. подано договір про надання правничої допомоги від 15 серпня 2022 року.( том 3 а.с. 83-84) У п.1 Додатку № 1 від 15.08.2022 до договору про надання правової допомоги від 15.08.2022 року, який є невід`ємною частиною цього договору, визначено, що вартість послуг ( гонорар) адвоката за договором про надання правничої допомги за представлення інтересів [PERSON] у цивільній справі № 569/10347/22 у Рівненському міському суді визнається у розмірі 10 000 грн. ( а.с.том 3 а.с. 85) Згідно з п.п.2,3 Додатку № 1 від 15.08.2022 року протягом 5 календарних днів після підписання договрору Клієнт оплачує адвокату аванс в розмірі 4000 грн шляхом перерахування на його розрахуноковий рахуннок, остаточний розрахунок за цим додатком проводиться до 31.12.2022. Витрати на правничу допомогу на 10 000 грн складаються із надання юридичних консультацій Клієнту з приводу замовленого виду правничої допомоги щодо можливості заперечення позовної вимоги про визнання квартири особистою приватною власністю [PERSON] та можливості визнання цієї квартири спільною сумісною власністю, її поділ, вивчення та здійснення юридичної оцінки первісної позовної заяви та доданої до неї документів, подання необхідних доказів, детальний аналіз норм матеріаального права, витребування документів, заяви про призначення експертиз, збільшення позовних вимог, підготовка до розгляду справи у суді. Надання адвокатом вказаних послуг підтверджується розрахунком витрат на правничу допомогу та актом передачі - прийняття наданої правничої допомоги згідно з договором від 15.08.2022 року.( а.с. 86, 87 том 3) Оплата витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу підтверджується платіжними інтрукціями від 17.08.2022, 18.10.2022 та 29.12.2022 року.( а.с.88, 89 том 3) Суд встановив, що зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, проте судом ухвалено рішення про виділення [PERSON] майна ринковою вартістю у розмірі 1 131 098 грн., а відмовлено у стягненні грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 72 525 грн., що становить 6,4% від задоволеної суми або 640 грн. (копії платіжних інструкцій від 17.08.2022, 18.10.2022, 29.12.2022 про оплату правничої допомоги додано до заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 19.05.2023). Аналогічно щодо сплати судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції. 30.09.2022 при поданні зустрічного позову його ціна була визначена у розмірі 196 700 грн., а тому було сплачено судовий збір у розмірі 1% від цієї суми - 1 967 грн. (оригінал квитанції на цю суму судового збору приєднано до зустрічної позовної заяви від 30.09.2022). 19.05.2023 зустрічним позивачем [PERSON] було подано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, у якій, ураховуючи Висновок судової оціночно-будівельної експертизи №230215/3_ЮШ від 14.12.2022 про ринкову вартість трьохкімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , ціна позову збільшилася і становила 1 385 623 грн. (половина ринкової вартості квартири, встановлена судовим експертом, у розмірі 1 313 098 грн. + половина ринкової вартості іншого майна в розмірі 72 525 грн. = 1 385 623 грн.). Граничний розмір судового збору при такій ціні позову становив 13 420 грн. (1% ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу - у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.). Відтак, ураховуючи сплачений судовий збір при поданні зустрічного позову у розмірі 1 967 грн., при поданні заяви про збільшення та уточнення позовних вимог відповідачем [PERSON] доплачено судовий збір у розмірі 11 453 грн. (11 453 грн. + 1 967 грн. = 13 420 грн.) (оригінал квитанції на цю суму судового збору приєднано до заяви від 19.05.2023). Отже, зустрічним позивачем [PERSON] за розгляд справи в суді першої інстанції сплачено максимальний розмір судового збору. Водночас, як зазначалося вище, судом відмовлено у стягненні грошової компенсації у розмірі 72 525 грн., що становить 6,4% від задоволеної суми або 858,88 грн. Щодо витрат на проведення оціночно-будівельної експертизи, то рішенням Рівненського міського суду Рівненської області, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, при визначенні ринкової вартості трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка ділилася між колишнім подружжям, використано саме Висновок судової оціночно-будівельної експертизи №230215/3_ЮШ від 14.12.2022, за проведення якої згідно з квитанцією Приватбанку № 0.0.2852313709.1 від 09.03.2023 для ПП «Експерт-Рівне-Консалт» оплачено 5300 грн. (оригінал квитанції №0.0.2852313709.1 від 09.03.2023 додано до відповідного клопотання від 10.03.2023). Враховуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове \~задоволення заяви\~про ухвалення\~додаткового рішення\~у даній\~цивільній справі\~ та\~ стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збір у розмірі 12 561,12 грн. за зустрічним позовом,( пропорційно задоволеної частини ), з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, витрати на проведення оціночно-будівельної експертизи у розмірі 5300 грн., витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 9360 грн., а всього судових витрат - 27 221 грн. 12 коп. (двадцять сім тисяч двісті двадцять одна гривня дванадцять копійок). На підставі наведеного та

Outcome: approved