Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

11 грудня 2024 року позивач Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 196019 грн. 82 коп. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 21 лютого 2020 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено комплексний договір №7/1882184, згідно якого [PERSON] було надано кредит у сумі 241797,4 грн. строком з 21 лютого 2020 року по 20 лютого 2025 року. [INFO] [PERSON] померла. Станом на 13 листопада 2024 року борг за кредитним договором складає 196019,82 грн. АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заявило вимогу до спадкоємців померлої [PERSON] , яка фактично проживала за адресою [ADDRESS] , шляхом направлення 14 травня 2024 року претензії до Першої державної нотаріальної контори, яка була приєднана до спадкової справи №295/2024, заведеної до майна померлої [PERSON] 20 червня 2024 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про одноразовий платіж, яка відповідачем не виконана, у зв`язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 20 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі, також задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано копію спадкової справи, заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] . Ухвалою від 09 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 18 червня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Черкасової О.О. про повернення до підготовчого провадження та заміну первісного відповідача належним відповідачем відмовлено. В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Коренко Т.В. позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні, зважаючи на те, що відповідач у справі [PERSON] є невісткою померлої [PERSON] та не є її спадкоємцем, у зв`язку з чим не має відповідати за її борговими зобов`язаннями. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 31 січня 29024 року, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Отже, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Позивач,\~звертаючись до\~суду з\~позовом про\~ стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилається на те, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем\~ померлої\~ [PERSON] ,\~отже має\~відповідати за\~її борговими\~зобов`язаннями. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] є невісткою померлої [PERSON] , отже не є її спадкоємцем та відповідно не є належним відповідачем у справі. Як вбачається з витребуваної судом за клопотанням представника позивача копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. Відомостей про спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов АТ \~«КРЕДІ АГРІКОЛЬ\~ БАНК»\~ \~ пред`явлений до неналежного відповідача [PERSON] . Позивач з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем до закінчення підготовчого провадження у справі не звертався. Ухвалою від 18 червня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Черкасової О.О. про повернення до підготовчого провадження та заміну первісного відповідача належним відповідачем відмовлено, підстав для заміни первісного відповідача після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій статті 51 ЦПК України, тобто після закриття підготовчого провадження, суд не вбачає. Пред`явлення позову до неналежного відповідача за відсутності підстав для заміни первісного відповідача належним відповідачем є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. При цьому, позивач не позбавлений права захистити свої спадкові права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову до належного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed