Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №103747758 від 07.04.21р. у розмірі 30\~100 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 07.04.21р. між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №103747758, відповідно до якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 7000 грн. Станом на день подачу позову до суду, заборгованість не погашена. У зв`язку з чим, представник позивача, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість та судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2442,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. У позові прохали розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження, без участі представника позивача, не заперечують проти заочного розгляду справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.01.25 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заочним рішенням Ленінського р/с м. Харкова від 14.02.25р. позов було задоволено. Ухвалою від 14.04.25р. за заявою представника відповідача заочне рішення від 14.02.25р. було скасовано та розгляд справи призначено у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У відповідності до ст.178 ЦПК України\~відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] уклав Договір про споживчий кредит № 103747758 від 4/7/2021 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 7000 грн. 08.07.2021р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №103747758 від 07.04.21 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 30\~100 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7000 грн.; - заборгованість за відсотками становить 23\~100 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору №103747758 від 07.04.21 р., Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі №103747758 від 07.04.21 р., направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору №103747758 від 07.04.21 р. Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором №103747758 від 07.04.21 р. Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною 1\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.\~Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтями\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитним договором [PERSON] порушує взяті на себе зобов`язання за цим Договором. Як вбачається з положень\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В заяві\~про перегляд\~заочного рішення\~представник відповідача\~посилався на\~сплив строків\~позовної давнини\~та неправомірне\~нарахування [PERSON] \~відсотків за\~спірним договором\~оскільки відповідач\~є військовослужбовцем\~за мобілізацією\~та на\~нього поширюються\~пільги визначені\~Законом України\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Посилання представника відповідача про наявність підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давнини судом відхиляються як такі що не відповідають положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом» та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні , який було введено Указом Президента України від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» . Зауваження представника відповідача в частині наявності у [PERSON] пільги у виді звільнення його від нарахування відсотків за користування кредитом, в силу його мобілізації та проходження ним служби у ЗСУ, як визначено ч. 15\~ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», судом визнаються непереконливими та суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 15\~ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Представником відповідача на підтвердження своєї позиції до матеріалів справи долучено наступні документи: - довідка ВЧ [NUMBER] про те що молодший сержант [PERSON] дійсно з 14.03.2022р. по теперішній час перебуває на військовій службі за мобілізацією Аналізуючи вищевказаний документ, суд приходить до переконання, що представником відповідача не надано документального підтвердження того, що у період обумовленого договором строку нарахування відсотків (08.04.2021р. 06.07.21р.), він був військовослужбовцем, який брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. У зв`язку з цим суд вважає, що правові підстави для звільнення відповідача [PERSON] від нарахування вищевказаних відсотків за користування кредитом -відсутні. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором про надання банківських послуг у добровільному порядку. Станом на день звернення до суду із позовом, розмір заборгованості становить 30\~100 грн. Отже, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості в матеріалах справи відсутні, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог. Згідно з ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Суд може визнати суму витрат на професійну правничу допомогу неправомірно завищеною тільки за заявою відповідача. З відповідною заявою представник відповідача до суду не звертався. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано акт №103747758 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.09.24, детальний опис робіт, договір про надання правової допомоги. Відповідно до\~положень\~частини\~3\~ст.\~141\~ЦПК\~України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючі відсутність заперечень з боку відповідача щодо обґрунтованості суми витрат на правову допомогу суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved