Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки в розмірі 18\~169,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.07.2023 приблизно о 23 год. 35 хв. у м. Києві на бульварі Т. Шевченка, 18 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Skoda Fabia» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Volkswagen e-Golf» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року по справі № 761/27796/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача) - [PERSON] , пов?язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Volkswagen e-Golf» державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані Договором добровільного страхування наземного транспорту Оферта № 53504а3к3 від 23.06.2023 року. Власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen e-Golf» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до АТ «СК «Аркс» із заявою про настання події та на виплату за договором добровільного страхування транспортного засобу від 02.08.2023 року. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком. У зв?язку з чим, АТ «СК «Аркс» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 57\~020,00 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 стягнуто з ПАТ «СК «Еталон» в користь ПрАТ «СК «АРКС» 38\~851,00 грн страхового відшкодування, отже згідно вказаного позивач отримав право вимоги на таке відшкодування в розмірі 18\~169,00 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 18\~169,00 грн. (57020-38851). Ухвалою суду від 26.02.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подавав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 23.06.2023 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №53504а3к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Volkswagen e-Golf» [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року по справі № 761/27796/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зі змісту даної постанови вбачається, що 21.07.2023 приблизно о 23:35 год. у м. Києві на б-р Т. Шевченка, 18, водій [PERSON] керуючи ТЗ Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.07.2023, є встановленим та не підлягає доказуванню. Власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen e-Golf» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про настання події та на виплату за договором добровільного страхування транспортного засобу від 02.08.2023. На підставі документів, а саме: акту №133/23 огляджу транспортного засобу від 02.08.2023; рахунку №15-а від 04.08.2023; страхового акту № ARX3779296 від 10.08.2023 та розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «АКРС» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 57\~020,00 грн, що стверджується платіжним дорученням №993433 від 16.08.2023. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 у справі №910/18939/23 позовні вимоги ПАТ «СК «АРКС» задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Еталом» на користь ПАТ «СК «АРКС» 38\~851,00 грн страхового відшкодування та 1828,76 грн судового збору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Верховний Судом у постанові від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 вказано, що висновок про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу с лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Таким чином, надані позивачем докази на підтвердження обставин та розміру сплаченого страхового відшкодування є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно вимог ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третіх осіб. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «Еталон» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР3703998, у зв`язку з чим ПАТ «СК «Еталон» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 40679,76 грн, згідно платіжної інструкції №1654 від 01.05.2024. Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач не надав доказів в розумінні положень\~ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування обставин, на які посилається позивач та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у позивача виникло право на стягнення із відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 18\~169,00 гривень. На підставі положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі ст.ст.993, 1187, 1194 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved