Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 12 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис №08. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач з 12.10.2008 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні склади характерів та різні погляди на життя. Протягом тривалого часу сторони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Спір щодо майна подружжя відсутній. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачем. Прізвище на дошлюбне позивач змінювати не бажає. Проти надання строку на примирення категорично заперечує. Судові витрати позивач залишає за собою. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 28.05.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Також зазначила, що проти надання строку на примирення категорично заперечує. Крім цього, вказала, що в разі неявки відповідача по справі в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач подав заяву про те, що визнає в повному обсязі позовні вимоги, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року у Виконавчому комітеті Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис №08, що підтверджується потворним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 серпня 2024 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони погодили, що дитина проживатиме з матір`ю. Сімейне життя подружжя не склалося, не зійшлися характерами. Проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року\~встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Сторони погодили, що дитина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу проживатиме з матір`ю. Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила про залишення їй прізвища отриманого при реєстрації шлюбу. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved