Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 20 квітня 2015 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за актовим записом № 03 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Під час спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що з часом сімейне життя з відповідачем погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Через зазначені обставини почали проживати окремо. На даний час спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені. Шлюб носить формальний характер, його збереження неможливе, оскільки будь-які відносини, притаманні подружжю між ними відсутні. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивачки та дитини. Рішення про розірвання шлюбу позивачкою прийнято остаточно і змінювати його не має наміру. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 20 квітня 2015 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за актовим записом № 03, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Спір про розподіл майна та утримання дитини на даний момент відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги про стягнення судових витрат та зміну прізвища заявлено не було.

Outcome: approved