Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

23.04.2025 р. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 21646, 56 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.01.2018 р. між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] було підписано кредитний договір (оферту) № 200120237, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 23 545, 49 грн на строк 2922 днів з 19.01.2018 р. по 19.01.2026 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. 25.07.2024 р. АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 200120237 від 18.01.2018 р. На дату відступлення права вимоги сума заборгованості за кредитним договором № 200120237 від 18.01.2018 р. становить 21646, 56 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 18346, 53 грн; заборгованість за відсотками 3278, 79 грн; заборгованість за комісією 21, 24 грн. Оскільки відповідач наявну заборгованість не погасив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Справу передано головуючому судді 23.04.2025 р. 28.04.2025 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.04.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 22.05.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.05.2025 р. закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи на 20.06.2025 р. 23.05.2025 р. від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог, зареєстрована за вх. № 2265/25. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи,\~18.01.2018 р. між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] було підписано кредитний договір (оферту) № 200120237, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 23 545, 49 грн на строк 2922 днів з 19.01.2018 р. по 19.01.2026 р. (а. с. 6). Відповідно до п. п. 1.1 та 1.2 кредитного договору позичальник просить відкрити рахунок, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надати йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта. Згідно п. п. 3.1 та 3.2 пункту 3 кредитного договору в дату оформлення лояльного кредиту позичальник просить перерахувати в безготівковому порядку з рахунку на рахунки споживчих кредитів суму кредиту та в день надходження на рахунки споживчих кредитів суми грошових коштів в безготівковому порядку списати з рахунків споживчих кредитів наявну в нього заборгованість по первісним кредитним договорам на дату такого списання і направити її на погашення такої заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 200120237 від 18.01.2018 р. станом на 24.07.2024 р. заборгованість [PERSON] становить 21646, 56 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 18346, 53 грн; заборгованість за відсотками - 3278, 79 грн; заборгованість за комісією - 21, 24 грн (а. с. 10-11). 25.07.2024 р. АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 200120237 від 18.01.2018 р. (а. с. 28-30). Відповідно до витягу з Реєстру боржників договору про відступлення права вимоги № GL1N426202/1 від 25.07.2024 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 646, 56 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 18346, 53 грн; заборгованість за відсотками - 3278, 79 грн; заборгованість за комісією - 21, 24 грн (а. с. 31). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу, слід повернути позивачу з державного бюджету. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На підставі наведеного,

Outcome: approved