Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] , діючи в інтересах малолітнього сина [PERSON] , звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт перебування її сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні її чоловіка [PERSON] , який загинув [INFO] у районі населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області під час виконання військового обов`язку, пов`язаного із захистом Батьківщини, станом на 12.11.2023. Метою встановлення даного юридичного факту є необхідність реалізації права дитини на отримання одноразової грошової допомоги. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що її син [PERSON] народився [INFO] . В свідоцтві про народження сина вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не приймав, аліменти на нього не сплачує. 19.10.2019 року вона та [PERSON] здійснили церковне вінчання в Храмі Різдвобогородична Церква, с.Чернява Хмельницького району Хмельницької області. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , в свідоцтві про народження якої [PERSON] та [PERSON] вказані батьками. 17.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та змінено прізвище заявниці з [PERSON] на [PERSON] . У вересні 2022 року [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України для захисту Батьківщини від збройної агресії Російської Федерації. [INFO] солдат [PERSON] загинув під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації біля н.п. Авдіївка Покровського району Донецької області. [PERSON] зазначає, що з жовтня 2019 року вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, разом виховували двох дітей: спільну дочку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У листопаді 2024 року, під час оформлення документів у [INFO] щодо отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, [PERSON] , діючи в інтересах сина [PERSON] , подала письмову заяву щодо резервування та виплати йому вказаної грошової допомоги, однак 17.01.2025 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення у вигляді протоколу №7/168, яким документи [PERSON] повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які підтверджують, що пасинок [PERSON] перебував на утриманні загиблого [PERSON] . У зв`язку з цим заявниця в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] вимушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - перебування фізичної особи на утриманні. Ухвалою судді від 31.03.2025 відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] та Міністерство оборони України. У судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити. Адвокат Гладун К.А., діючи в інтересах заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] (батьків загиблого [PERSON] ), заяву про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] підтримала. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Панасюк В.М. у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення щодо заяви, в яких просив провести розгляд справи за його відсутності, врахувати дані пояснення при вирішенні справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої особи [INFO] та заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованих осіб, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 01.06.2018 серія [NUMBER] , в якому вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька №00020266496 від 01.06.2018 вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 20.05.2015 у справі №671/385/15-ц шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 19.07.2002, було розірвано. З жовтня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , їх дочка [PERSON] , [INFO] , та син заявниці [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю в с. Зелена Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується довідкою-характеристикою від 28.08.2023 №156, виданою старостою Писарівського старостинського округу Війтовецької селищної ради, та актом обстеження побутово-житлових умов від 18.02.2025, складеним комісією у складі старости Писарівського старостинського округу Білого П.М. і депутата Війтовецької селищної ради Камінського Д. М. 19.10.2019 [PERSON] та [PERSON] здійснили церковне вінчання в Храмі Різдвобогородична Церква, с.Чернява Хмельницького району Хмельницької області. 17.05.2023 між заявницею та [PERSON] було укладено шлюб та змінено прізвище заявниці з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.05.2023 року серія [NUMBER] . Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] приїхала з сином [PERSON] в с. Зелену в 2019 році. У цьому ж році вона познайомилася з [PERSON] , вони стали проживати однією сім`єю. В червні 2021 року в них народилася дочка [PERSON] . У вересні 2022 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ. Під час відпустки [PERSON] у травні 2023 року вони з [PERSON] одружилися. [PERSON] займалася вихованням малолітніх дітей, а [PERSON] утримував сім`ю, забезпечував матеріально, проявляв себе, як дбайливий сім`янин та турботливий батько по відношенню до обох дітей, завжди відносився до пасинка [PERSON] як до рідного сина, приділяв увагу його вихованню. Олег вважав [PERSON] своїм батьком. [PERSON] та [PERSON] розповідали свідкам, що [PERSON] мав намір усиновити [PERSON] . Біологічний батько [PERSON] ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав, свідки про нього нічого не знають і його ніколи не бачили, [PERSON] його жодного разу не згадував. Згідно довідки Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.06.2025 №19748, станом на 17.06.2025 на виконанні Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) відсутні документи про стягнення аліментів на користь [PERSON] на Утримання [PERSON] . У вересні 2022 року [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України для захисту Батьківщини від збройної агресії Російської Федерації. 12.11.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації біля н.п. Авдіївка Покровського району Донецької області загинув солдат [PERSON] , 1983 року народження, що підтверджується сповіщенням сім`ї №83 від 14.11.2023, свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 27.05.2024 року Війтовецькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, а також витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №2592 від 21.09.2024, в якому вказано, що причиною смерті [PERSON] було «Розтрощення головного мозку. Перелом кісток склепіння черепу. Ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї», отримані 12.11.2023 року солдатом [PERSON] 1983 р.н., під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Травма, яка призвела до смерті, та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини. У листопаді 2024 року [PERSON] , діючи в інтересах сина [PERSON] , звернулася до [INFO] з заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168. 17.01.2025 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення у вигляді протоколу №7/168, яким батьку, матері, дружині та дочці загиблого [PERSON] призначено грошову допомогу в розмірі 4/5 частини 15000000 грн., в сумі 12000000 грн., у рівних частках кожному. Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.02.2025 №11/д документи [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , пасинка загиблого [PERSON] повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які підтверджують, що пасинок [PERSON] перебував на утриманні загиблого [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). У відповідності до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, суди розглядають справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до вимог ч.1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Згідно з ч. 2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Ст. 31 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів для існування. Ст. 34 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено право на пенсію в разі втрати годувальника вітчима і мачухи, пасинка і падчерки. Зокрема, зазначено, що пасинок і падчерка, якщо вони не одержували аліментів від батьків, мають право на пенсію нарівні з рідними дітьми. Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Перебування особи на утриманні досліджував Верховний Суд, який у постанові від 13.01.2021 у справі № 592/17552/18 зазначив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім наданої допомоги. Якщо крім допомоги, що надавалася, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, годувальник взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку годувальника та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 210/343/19, від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17, від 27.06.2018 у справі № 210/2422/16-ц. За змістом ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що заявницею [PERSON] доведено юридичний факт перебування її сина [PERSON] , як пасинка, на утриманні вітчима [PERSON] з 2019 року та на дату загибелі останнього, оскільки інших джерел доходу, а саме, аліментів від біологічного батька, малолітній [PERSON] не мав, а знаходився на повному матеріальному забезпеченні вітчима протягом усього часу існування їх сім`ї та матеріальна допомога [PERSON] була основним, єдиним і постійним джерелом засобів для його існування. Вказаний факт встановлюється заявницею для отримання її малолітнім сином частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю вітчима дитини [PERSON] , при цьому право [PERSON] на отримання такої допомоги батьки загиблого - [PERSON] та [PERSON] не оспорюють. Враховуючи, що заявниця не має можливості встановити факт перебування її малолітнього сина на утриманні загиблого [PERSON] у позасудовому порядку, а досліджені по справі докази в їх сукупності підтверджують даний факт, вказана вимога підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved