Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

у грудні 2024 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги, в тому числі і в будинку [ADDRESS] , у якому [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач нараховує плату за послуги, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. 9 березня 2017 року між позивачем і відповідачем укладено договір № 58/168 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати вказаних послуг, внаслідок чого, на момент звернення позивача до суду утворилась заборгованість за надані послуги за період з січня 2023 року по липень 2024 року з постачання теплової енергії в розмірі 15888,10 гривень, з постачання гарячої води в розмірі 687,90 грн. та з абонентського обслуговування за період з грудня 2022 року по липень 2024 року у розмірі 1027,96 грн.. Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» просить суд стягнути з боржника [PERSON] на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 3028 грн.. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 20 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 19-20). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 22 квітня 2025 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому не погодилися із доводами позовної заяви, виходячи з наступного. 09.03.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 58/168, відповідно до умов якого послуги централізованого опалення та постачання гарячої води надаються з застосуванням відповідних засобів обліку (лічильників). Відповідно до п. 9 договору показання засобів обліку знімаються представником виконавця або іншими особами, які уповноважені на вчинення цих дій виконавцем один раз на місяць. Цифри заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, зазначені позивачем в розрахунку, не відповідають фактично спожитим обсягам відповідно до засобів обліку. 28.03.2025 представником позивача було усно повідомлено представнику відповідача в телефонній розмові, що термін повірки засобів обліку теплової енергії та гарячої води сплив у 2022 році. З 01.01.2023 року у вказаній квартирі ніхто не проживає і зазначені послуги фактично не споживаються, оскільки засоби опалення (радіатори) відключені. Зазначив, що відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки покладаються на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Відповідно до законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, споживач не відповідає за прострочення проведення повірки лічильників. Позивач самостійно прийняв рішення про нарахування заборгованості за фактично не надані послуги не враховуючи показників відповідних засобів обліку, а виходячи із загальнобудинкових лічильників. Вважає розрахунок заборгованості виходячи із загальнобудинкових лічильників не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. 07.05.2025 року від представника позивача ТОВ «Теплопостачсервіс» надійшов відповідь на відзив відповідно до змісту якого останній зауважив, що відповідачка не надала документи про повірку індивідуального приладу обліку теплової енергії, а паредставник не заперечував даний факт. З огляду на зазначене вважає вважає доведеним факт порушення відповідачем умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та вірності нарахувань заборгованості за надані послуги. В судове засідання сторони не прибули, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Представником позивача, будучи сформованою в системі «Електронний суд», подана заява про розгляд справи без його участі. Відповідач та її представник про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.04.2024 (а.с. 11). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона є споживачем послуг, які надає позивач (а.с. 5). Згідно з Рішенням Київської міської ради від 10.11.2022 року № 1598/5639 вулиця Ломоносова в Голосіївському районі перейменовано на вулицю Юлії Здановської. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленні відповідними договорами (пункт 1 та пункт 5 частина 2 статті 7 Закону), а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов їх виконання згідно типовим договором ( п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 , послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої воді і водовідведення. 9 березня 2017 року між позивачем і відповідачем укладено договір № 58/168 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (а.с. 6-7). Відповідно до п. 4 договору засобом обліку гарячої води є лічильники ЛК DN 15, заводський номер 6215436 та номер 6234736. Пунктами 7, 8 договору погоджено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку гарячої води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.05. Плата за надані послуги за відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання відповідно до пункту 21 Правил. Відповідно до п. 9 договору показання засобів обліку знімаються представником виконавця або іншими особами, які уповноважені на вчинення цих дій виконавцем один раз на місяць. Показання квартирних засобів обліку також знімаються споживачем щомісяця та надаються виконавцю в останній день звітного місяця (телефоном, факсом, особисто та інше). Крім того, показання квартирних засобів обліку зазначаються споживачем у платіжних документах. Пунктом 20 договору встановлені зобов`язання споживача, в тому числі: оплачувати послуги в установлений договором строк (п. 20.1); щомісячно знімати та надавати виконавцю показання квартирних засобів обліку в останній день звітного місяця (телефоном, факсом, особисто та інше) та зазначати показання квартирних засобів обліку у платіжних документах (попередні, поточні показники лічильника, різницю між показниками лічильника) (п. 20.6); контролювати установлені міжповіркові інтервали, а також проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, у разі якщо витрати на ці роботи не включені до структури тарифів виконавця на послуги з централізованого опалення гарячої води (20.12). Пунктом 22 договору встановлені зобов`язання виконавця, зокрема, своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості відповідно до вимог законодавства України, правил та цього договору (п. 22.1); забезпечувати за заявою споживача взяття у тижневий строк на абонентський облік квартирних засобів обліку за умови відсутності зауважень до монтажу та технічного стану (п. 22.7). Проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, при умові, що витрати на ці роботи включені до структури тарифів виконавця на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (п. 22.10); проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 151 від 17.02.2010 (п. 22.11). Пунктом 24 договору погоджено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в цьому договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачі. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення, реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася) та фактично споживала їх. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив вказану обставину, посилаючись на те, що з у квартирі відповідача ніхто не проживає і зазначені послуги фактично не споживаються, оскільки засоби опалення (радіатори) відключені. Також зазначив, що відповідно до законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, споживач не відповідає за прострочення проведення повірки лічильників. Позивач самостійно прийняв рішення про нарахування заборгованості за фактично не надані послуги не враховуючи показників відповідних засобів обліку, а виходячи із загальнобудинкових лічильників. Вважає розрахунок заборгованості виходячи із загальнобудинкових лічильників не ґрунтується на нормах чинного законодавства Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим (п. 21 Правил). У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до підпункту 1 пункту 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Згідно з пунктами 33, 36-39 вказаних Правил у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Проте, відповідачем не надано суду доказів того, що вона січня 2023 року по липень 2024 року повідомляла виконавця про ненадання послуг з централізованого опалення або постачання гарячої води, що вказане повідомлення було зареєстроване представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів, а також доказів того, що за результатами перевірки складено акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписаний споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. Щодо нарахувань за послуги з гарячого водопостачання суд зазначає наступне. Відповідно до копії договору № 58/168 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 9 березня 2017 року у вищевказаній квартирі встановлені засоби обліку ГВП, а саме, лічильники ЛК DN 15, заводський номер 6215436 та заводський номер 6234736. Проте, як зазначив представник відповідача, позивачем нарахування плати за послуги з постачання гарячої води у спірний період за вказаною адресою здійснювалося згідно показників загально-будинкового засобу обліку у зв`язку з закінченням терміну періодичної повірки лічильників ГВП. У пункті 10 Правил вказано, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 11 Правил № 630 встановлено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. Крім того, як встановлено пунктом 20.12 договору № 58/168 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води укладеного 9 березня 2017 року між позивачем і відповідачем (а.с. 6-7) саме споживач зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, а також проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, у разі якщо витрати на ці роботи не включені до структури тарифів виконавця на послуги з централізованого опалення гарячої води. Також вказаним договором зобов`язано споживача щомісячно знімати та надавати виконавцю показання квартирних засобів обліку в останній день звітного місяця (телефоном, факсом, особисто та інше) та зазначати показання квартирних засобів обліку у платіжних документах (попередні, поточні показники лічильника, різницю між показниками лічильника) (п. 20.6). Представником відповідача не надано суду доказів того, що [PERSON] передавала покази лічильників ГВП будь-яким способом, вказаним в договорі. В матеріалах справи також відсутні належні докази на підтвердження того, що встановлені в квартирі відповідача лічильники ЛК DN 15, заводський номер 6215436 та заводський номер [NUMBER] пройшли повірку та що відповідач надала позивачу відповідне свідоцтво про їх повірку. Таким чином, позивачем правомірно нараховувалася плата за послугу з постачання теплової енергії та гарячої води за період з січня 2023 року по липень 2024 року відповідно до методики нарахування розміру плати встановленої Правилами. Відповідно до ст. 20 Закону, п.п.18, 20, 30 Правил № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з центрального опалення, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надав суду розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що за період з січня 2023 року по липень 2024 року заборгованість відповідача за постачання теплової енергії становить 15888,10 грн., з постачання гарячої води - 687,90 грн. та за абонентське обслуговування за період з грудня 2022 року по липень 2024 року - 1027,96 грн. (а.с. 8-10). Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Перевіривши розрахунок заборгованості, а також врахувавши заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, судом було встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги, тому суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved