Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 22 січня 2025 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі по тексту АТ «ПУМБ») про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами: від 14 січня 2019 року №2001223015301 за яким позичальнику видано кредит у сумі 49031 грн.; 21 вересня 2020 року кредитний договір №1001687801201, за яким позичальнику кредит у сумі 78226.00 грн. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за Договорами виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договорами, проте відповідач свої зобов`язання повернути кредит не виконав, у зв`язку з чим, станом на 31 жовтня 2024 року склала: 1) по кредитному договору від 14 січня 2019 року № 2001223015301 - 72143.16 грн., з яких: 49030.75 грн. заборгованість за кредитом; 23112.41 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 21 вересня 2020 року № 1001687801201- 62425.38 (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 38 копійок) грн., з яких: 37098.16 грн. заборгованість за кредитом; 8.91 грн. заборгованість процентами; 25318.31 грн. заборгованість за комісією. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 134568,54 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 65, 70, 74, 77, 80, 84-85, 87, 90, 92). Відзиви проти позову не надав. Поважної причини неявки суду не повідомив, заяву про зміну місця проживання суду не надав. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явились, надавши про це відповідні заяви, відповідно до ч. 2 ст. 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 31 січня 2025 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання на 20 лютого 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами загального позовного провадження та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 65, 70, 74, 77, 80, 84-85, 87, 90, 92). Відзиви проти позову не надав. Поважної причини неявки суду не повідомив, заяву про зміну місця проживання суду не надав. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Судова повістка у відповідності до п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 84-85). Подальше повідомлення відповідача про розгляд справи відбувалось через оголошення на веб - сайті судової влади 04 червня 2025 року ( а.с. 92). За приписами ст.\~128,\~131\~Цивільного процесуального\~кодексу України відповідач вважається, повідомленим про розгляд справи належним чином. За приписами ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За положеннями ст.ст. 13, 43 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Крім того, статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчиності її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Зі згоди позивача (представника) Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За правилами ч.\~2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодекс України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14 січня 2019 року, 21 вересня 2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитні договори №2001223015301, №1001687801201 (далі Договори). Згідно заяви від 21 вересня 2020 року відповідач отримав 49031, 00 грн. на картковий рахунок, з встановленим лімітом. ( а.с.11). З наданого розрахунку станом на 31 жовтня 2024 року заборгованість за укладеними Договорами склала: від 21 вересня 2020 року № 1001687801201- 62425.38 грн., з яких: 37098.16 грн. заборгованість за кредитом; 8.91 грн. заборгованість процентами; 25318.31 грн. заборгованість за комісією. За заявою від 14\~січня 2019\~року №2001223015301 відповідач отримав кредит в сумі 78226,00 грн. які мав сплатити протягом 12 місяців (а.с.14). З наданого позивачем розрахунку заборгованість станом на 31 жовтня 2024 року склала: за договором від 14 січня 2019 року № 2001223015301 становить - 72143. грн., з яких: 49030.75 грн. заборгованість за кредитом; 23112.41 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Письмова вимога від 04 листопада 2024 року засвідчує факт звернення позивача до відповідача щодо погашення заборгованості за укладеними Договорами (а.с.36). Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. За приписами ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3\~статті 3\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно п. 1 ч.\~2\~ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 3\~статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Суд відповідно до положень ч.\~1\~ст.\~13\~Цивільного процесуального\~кодексу України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~Цивільного кодексу\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ст.\~ст.\~626,\~628\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 Цивільного кодексу України). Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638,\~1054\~Цивільного кодексу\~України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із ч.\~1\~ст.\~633\~Цивільного кодексу\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~Цивільного кодексу\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634\~Цивільного кодексу\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. До умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами та комісію за місяць від суми отриманого кредиту. Відповідно ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.\~ч.\~1-4\~ст.\~77\~Цивільного процесуального\~кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1\~ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.\~6\~ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача станом на 31 жовтня 2024 року склала: 1) по кредитному договору від 14 січня 2019 року № 2001223015301 - 72143.16 (сімдесят дві тисячі сто сорок три гривні 16 копійок) грн., з яких: 49030.75 грн. заборгованість за кредитом; 23112.41 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 21 вересня 2020 року № 1001687801201- 62425.38 (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 38 копійок) грн., з яких: 37098.16 грн. заборгованість за кредитом; 8.91 грн. заборгованість процентами; 25318.31 грн. заборгованість за комісією. Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надав, розрахунок заборгованості, складений представником позивача, не спростував. Суд також приймає до уваги те, що на момент укладення договору, сторін влаштовували його умови. Протилежного відповідачем суду не надано. Висновок суду. Оцінивши, надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, Суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по укладеним кредитним на загальну суму 134568,54 гривень. Судові витрати. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. На підстав викладеного,

Outcome: approved