Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів до 1/4 частки до 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно, які стягуються на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.07.2020. В обґрунтування\~поданого позову\~зазначив,\~що відповідно\~до рішення\~Ніжинського міськрайонного\~суду Чернігівської\~області від\~24.07.2020\~з нього\~стягуються аліменти\~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~ частки\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~а також\~аліменти на\~утримання відповідача\~у розмірі\~1/6\~частки заробітку\~(доходу)\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~3\~років,\~тобто до\~ [INFO] . Зазначив, що на даний час його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду, оскільки змінився його сімейний стан, а як результат і матеріальний стан. 28.07.2023 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На його утриманні перебуває його дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та малолітній син. Тому просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/8 частки усіх видів його заробітку. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.05.2025 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 26.05.2025 від представника відповідача адвоката Бондаренко І.Ю. надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначено,\~що з оглянутих на офіційному веб-сайті щорічних декларацій позивача, вбачається, що погіршення його матеріального становища не відбулося, навпаки прослідковується покращення його фінансового стану. Факт народження дитини в іншому шлюбі без погіршення фінансового стану платника аліментів не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, відповідач разом з дочкою на даний час проживає у м.Києві, де орендують квартиру вартість якої становить 15\~000 грн щомісяця. Щомісяця, вона витрачає кошти на придбання одягу, ліків для дитини, при цьому позивач іншої сторонньої допомоги на утримання дочки не надає. У задоволенні позову просив відмовити. 30.05.2025 від представника позивача адвоката Сагаль С.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позивач офіційно працює та наразі на його утриманні знаходиться дружина та малолітня дитина і для забезпечення потреб усіх дітей, а також нової сім`ї позивача, останній вважає за доцільне зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/8 частки від усіх його доходів, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Зазначені відповідачем у відзиві відомості про проживання у м.Києві та понесення нею витрат на оренду житла та комунальних послуг, просив не приймати до уваги. 04.06.2025 від представника відповідача адвоката Бондаренко І.Ю. надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив, що позивач посилається на народження у нього другої дитини, як на підставу зменшення розміру аліментів, що не є підставою для задоволення позову. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайсуду Чернігівської області від 24.07.2020 у справі №740/2287/20, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] я, в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто аліменти на\~утримання [PERSON] \~ у\~розмірі 1/6\~частки заробітку\~(доходу)\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~3\~років,\~тобто до\~ [INFO] (а.с.11-12). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.02.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13). 28.07.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.07.2023 (а.с.15). [INFO] у [PERSON] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2025 (а.с.16). Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 17.03.2025 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 04.04.2025 до складу зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно положень ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів. З аналізу ст.ст.181,\~192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Обґрунтовуючи наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу), позивач посилався на те, що на його утриманні перебуває ще одна дитина [INFO] , а також дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Сторона позивача не надала до суду належних та допустимих доказів, що його матеріальний стан після стягнення аліментів погіршився, що могло бути підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів згідно вимог\~ ст.192 СК України. Разом з тим, позивач працює, отримує стабільний дохід. Слід також вказати, що майновий стан позивача за обставин викладених в позові, не погіршився, оскільки його дохід жодним чином не зменшився. Крім того, зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21). Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б дали суду можливість встановити в дійсності значне погіршення матеріального стану позивача, або інших доказів для можливості застосування норм ст.192 СК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що останній не позбавлений можливості повторного звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, у випадку доведеності зміни матеріального становища в бік погіршення.

Outcome: dismissed