Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Заходами електронного суду, діючи в інтересах [PERSON] , з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO] , а також про збільшення розміру аліментів до 1/3 частини зі всіх видів заробітку ( доходу), що стягуються на утримання дочки, до суду звернувся як її представник адвокат Малофеєв Владислав Олексійович. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] наразі фактичні шлюбні відносини батьки малолітньої дитини не підтримують, проживають окремо, фактично вихованням дочки займається матір, а батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Невиконання батьком своїх батьківських обов`язків щодо дочки зумовило звернення позивача до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою\~суду від\~05.03.24\~року зобов`язано\~Службу у\~справах дітей\~Одеської міської\~ради розробити\~та надати\~суду проект\~щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування розглянути відповідний проект, затвердити його та надати суду висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , та на час отримання відповідного висновку зупинено провадження у справі. 22.04.25 надано суду висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.04.2025 за №В-78/2, у зв`язку з чим ухвалою суду від 15.05.2025 поновлено провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матерілаах справи. Так позивачем до судового засідання надано заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Також з боку Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування до судового засідання надано заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника органу опіки, в якій зазначено, що висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.04.2025 за №В-78/2 підтримують та при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 3\~статті 4 Сімейного кодексу України\~ кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2-5 частини 1\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16\~постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~наддав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , виданому повторно 26.07.2019, батьками дитини зазначені: батько- [PERSON] громадянин України, мати- [PERSON] громадянка України. Державна реєстрація народження дитини (актовий запис про народження №10 від 26 червня 2019 року, складений Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (запис поновлено повторно), проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. Відповідно до витягів з Одеської територіальної громади №№ 2024/002753823, 2024/002753531 від 19 березня 2024 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини - гр. [PERSON] , повідомила, що батько дитини - гр. [PERSON] , не виконує свої батьківські обов`язки, не приймає участі у житті та вихованні дитини, матеріально не допомагає, донькою не цікавиться. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.12.2019 року №947/25528/19 з [PERSON] на утримання дочки стягуються аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03 жовтня 2024 року № 134345/4 ВП № 61973655 станом на 01 жовтня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів з [PERSON] , на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , становить 202 688,91 грн. Декларація № 0001-М96Е-7800 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, підписана з лікарем загальної практики - сімейним лікарем [PERSON] , матір`ю дитини - гр. [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої адміністрацією Товариства з обмеженою відповідальністю „Амбулаторія сімейного лікаря" від 10 квітня 2024 року № 08 - 04/24, малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку даного медичного закладу з 05 серпня 2020 року. Декларація укладена з лікарем [PERSON] . Під час звернень до лікаря дитину супроводжувала мати дитини - гр. [PERSON] . Наданих лікарем рекомендацій мати дотримується. Профілактичні щеплення проведені згідно календаря щеплень. Батько дитини [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з донькою не спілкується, від виховання дочки самоусунувся, за місцем проживання дочку не відвідує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформацію Державної прикордонної служби України від 24.02.25 № 19-15483-25, [PERSON] , [INFO] , перетнув державний кордон України 17.10.2019 о 15.07, у пункті пропуску: пп « [PERSON] ». На засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради 25.07.2024 та 03.04.2025 розглядалося питання позбавлення батьківських прав [PERSON] . [PERSON] була присутня на комісії 25.07.2024 та 03.04.2025 та просила позбавити батьківських прав [PERSON] . Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] на засідання комісії 25.07.2024 та 03.04.2025 не з`явився. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення батька від виховання дітей, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини, як того передбачає ст. 166 Сімейного кодексу України. Так, згідно висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.04.2025 №В-78/2 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Тобто з висновку вбачається, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, пов`язаних з вихованням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до сімейного життя, на спілкується із дочкою навіть в мінімальному обсязі, не створює умов для отримання нею належної освіти. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Отже, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідача відносно дочки, відсутності з його боку участі у вихованні дочки. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, більш того з відповідною заявою щодо встановлення порядку його участі у вихованні та побаченнях з дочкою не звертався. Отже, наявна правова підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачена п.2 ч.1\~ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення відповідача батьківських прав, на переконання суду, спрямоване на забезпечення життя дитини сторін у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. При цьому слід зауважити, що відповідач вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав відповідно до\~ст. 169 СК України. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою\~ст. 12 зазначеного Закону\~встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання дочки, суд зазначає наступне. Так рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.12.2019 року №947/25528/19 з [PERSON] на утримання дочки стягуються аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03 жовтня 2024 року № 134345/4 ВП № 61973655 станом на 01 жовтня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів з [PERSON] , на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , становить 202 688,91 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Підставами для збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дочки за рішенням суду з 1/4 частки на 1/3 частку від заробітку ( доходів) позивачка обґрунтовує, значним зростанням цін на продукти харчування, медичні послуги, одяг, взуття та інш., дорослішання дитини, зростання потреб на її утримання належному утриманні в тому числі під час війни, зростання матеріальних витрат на соціальні у тому числі санітарно- гігієнічні потреби. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач не надала достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.192 СК України, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial