Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що починаючи з 24.02.1984 року [PERSON] , постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявниця є донькою [PERSON] , та [PERSON] . 02.03.1983 року. [PERSON] , яка є бабусею заявниці, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , визнано його дружину [PERSON] . Спадщина складається з половини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в [ADDRESS] . До будинку примикають господарські споруди: сарай, колодязь. Загальний розмір житлової площі будинку, розташованого на земельній ділянці радгоспу «Бортничі» в цілому складає 48 кв.м. На другу половину житлового будинку видано свідоцтво про право власності на частину в загальному майні подружжя на ім`я дружини [PERSON] , яка пережила свого чоловіка. 09.03.1983 року [PERSON] , склала заповіт та розпорядилась про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона по закону буде мати права заповідає своїй онуці [PERSON] , інших спадкоємців у [PERSON] , немає. [INFO] [PERSON] , померла. На підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів № 103 від 26.02.1990 року право власності за [PERSON] , підтверджено та 16.03.1990 року видано свідоцтво про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з одного будинку на підставі свідоцтва про право власності, записано в реєстрову книгу за № 29500 та складено технічний паспорт. Зазначила, що після смерті [PERSON] , в межах шестимісячного терміну, заявниця прийняла у володіння будинок, продовжувала проживати в ньому, користуватись ним та прибудинковою територією, сплачувати відповідні податки на змелю, страхові платежі, обробляти земельну ділянку, проводити ремонтні роботи, тобто, фактично вступила в управління майном. В 1994 році заявниця подала до Першої Київської нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, 10.07.1994 року отримала відмову у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. В подальшому заявниця та і не зареєструвала на себе право власності на будинок. В 2022 році було виготовлено новий технічній паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. З урахуванням наведеного просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у заяві, наполягав на задоволенні заявлених вимог. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі. Від представника Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Бортницьким бюро РАЦС Бориспільського району Київської області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 29.09.1979 року виданого Бортницькою сільською радою Бориспільського району Київської області, 29.09.1979 року було укладено шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . З заповіту [PERSON] , вбачається, що остання все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона по закону буде мати права заповідає своїй онуці [PERSON] , Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про право власності виданого 16.03.1990 року Харківською районною радою народних депутатів, будинок [ADDRESS] належить [PERSON] 08.12.2022 року КП КМР «КМ БТІ» було видано технічний паспорт на будинок садибного типу розташований за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2022 року, зазначено, що згідно з даними реєстрових книг бюро, житловий будинок [ADDRESS] на праві власності зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до страхового свідоцтва про добровільне страхування будівель серія [NUMBER] від 04.06.1996 року виданого Головним управлінням державного страхування СРСР вбачається, що [PERSON] , укладено договір страхування будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з страховим свідоцтвом про добровільне страхування будівель серія [NUMBER] від 28.04.1991 року виданого Головним управлінням державного страхування СРСР вбачається, що [PERSON] , укладено договір страхування будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до страхового свідоцтва про добровільне страхування будівель серія З №005493 від 23.10.1994 року виданого Головним управлінням державного страхування СРСР вбачається, що [PERSON] , укладено договір страхування будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З довідки виданої [PERSON] , громадським контролем у мікрорайоні Бортничі м. Києва від 21.03.2005 року, вбачається, що [PERSON] , дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] . З довідки за формою 3 від 22.02.1984 року виданої [PERSON] , та [PERSON] , вбачається, що вони дійсно прописані та проживають за адресою [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільською державною нотаріальної контори, вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] є його дружина [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 02.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільською державною нотаріальної контори, вбачається, що [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , належить право власності на часту в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу, яке складається з житлового будинку розташованому в [ADDRESS] . З довідки Першої Київської державної нотаріальної контори № 2869 від 01.07.1997 року, вбачається, що [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. З квитанцій долучених до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , сплачувала за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді з Бориспільської районної Державної адміністрації Київської області № 13/09 від 13.09.2023 року, зазначено, що за результатами розгляду запиту про отримання завіреної копії рішення уповноваженого органу про присвоєння будинку адреси: [ADDRESS] на [ADDRESS] , вказано, що архівним відділом було проведено пошук запитуваної інформації за період з 1983 по 1988 рік включно. За результатами пошоуку рішення щодо зміни нумерації будинку не виявлено. Допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначили, що їм відомо, що [PERSON] , проживала у будинку разом зі своєю бабусею, після смерті заявник продовжила проживати у вказаному будинку, робила та ремонт та сплачувала комунальні послуги. Згідно з п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно зі ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт вступу заявника [PERSON] , в управління спадковим майном після смерті бабусі [PERSON] , а саме в управління будинком [ADDRESS] . Суд приходить до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved