Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт його самостійного виховання та утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним, а також припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~29.10.2018\~року та\~до досягнення\~дитиною повноліття\~-\~до [INFO] .\~ В обгрунтування позову вказав, що є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з матір`ю якої відповідачкою по справі, проживав певний час разом, проте в шлюбі вони не перебували. Влітку 2022 року вони припинили спільне проживання, і з того часу донька залишилася проживати разом з ним. 07.03.2023 року між ним і відповідачкою було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до умов якого місцем проживання дитини є місце проживання батька, а також те, що батько самостійно виховує дитину, не створюючи матері перешкод у спілкуванні з донькою. З часу укладення даного договору відповідачка самоусунулася від участі у вихованні та утриманні дитини. Водночас існує рішення Баранівського районного суду Житомирської області про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] . На даний час виконавче провадження по виконанню даного рішення суду закрито за заявою стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання. Проте відповідачка останнім часом почала вимагати від нього коштів на сплату аліментів за рішенням суду, і в разі пред`явлення виконавчого документа до виконання існує ризик настання несприятливих матеріальних наслідків не тільки для нього, а й для дитини, тобто може відбутися стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким дитина уже не проживає. Провадження у справі відкрито ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 06.06.2024. 14.01.2025 за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Бєлкіної Д.С. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 12.03.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 16.06.2025 року до суду надійшов відзив [PERSON] , в якому остання визнала той факт, що позивач самостійно виховує та утримує їхню доньку, проте просила відмовити у задоволенні позову про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування відзиву вказала, що вже три роки проживає окремо від позивача та доньки, зустріла іншого чоловіка, з яким планує одружитися, проте він заперечує, щоб її донька [PERSON] проживала разом з ними. Вважає, що позивач повинен сплачувати їй аліменти незалежно від того, з ким проживає дитина. Згідно з ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 16.06.2025 року позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ковальчук Р.М. в судове засідання не з`явилися, адвокат Ковальчук Р.М. направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та відсутність позивача, підтримує позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно. У своєму відзиві просила слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані у справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, суд дійшов наступного висновку. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 29.11.2018 року рішенням Баранівського районного суду Житомирської області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] ( а.с.13-18). Згідно копій витягів з Реєстру територіальної громади від 17.04.2024 року та від 21.04.2024 року місцем реєстрації [PERSON] та [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.11,12). Згідно копії нотаріально засвідченого Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 07.03.2023 року місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання батька за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 21-23). Згідно копії Акта обстеження умов проживання від 12.01.2024 року за адресою [ADDRESS] неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , де їй створені належні умови для проживання та виховання (а.с.26). Згідно рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради від 25.01.2024 року №15 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою його проживання [ADDRESS] ( а.с. 28). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141\~Сімейного кодексу\~України (далі -\~СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179\~СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (постанова Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц). З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За правилами ч. 4 ст.\~273\~ЦПК України , якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зроблено висновок про те, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20). Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22). Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала. Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання дитини разом з ним є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання дитини. Крім того, позивачем надано докази про те, що дитина проживає з ним і перебуває на його утриманні. Відповідачка не надала доказів на спростування того факту, що їх з позивачем донька постійно проживає з батьком, навпаки у своєму відзиві визнала факт проживання дитини з батьком та перебування дитини на його вихованні та повному утриманні . Суд вважає доведеною ту обставину, що спільна малолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком (позивачем у справі), а тому даний позов про припинення стягнення аліментів з батька дитини підлягає задоволенню. Вирішуючи заявлений позов в частині припинення стягнення аліментів з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 29.04.2024 року, суд вважає за необхідне зазначити, що таке припинення здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою запобігання необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, тому стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 29.04.2024 року. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає, що вирішуючи питання розподілу судових витрат враховуються положення ч. 1,2\~ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Проте позивач в прохальній частині своєї позовної заяви просив залишити за ним витрати по сплаті судового збору, а тому питання розподілу судових витрат не вирішується.

Outcome: approved