Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

16 червня 2025 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позивача задоволено в повному обсязі (Т.\~2 а. с. 31-35). 17 червня 2025 року на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме про стягнення з відповідачки судових витрат по справі в частині сплати позивачем судового збору за оскарження ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року та витрат на професійну правничу допомогу за апеляційне оскарження вказаної ухвали. Суд ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржував ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року про стягнення з позивача штрафу за невиконання процесуальних обов`язків і за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. (Т. 3 а. с. 45). Ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року була скасована за апеляційною скаргою позивача постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року (Т. 3 а. с. 75-80). Під час ухвалення рішення по справі судом питання розподілу судових витрат в цій частині не вирішено, у зв`язку з чим заява позивача про ухвалення додаткового рішення по справі є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду. Що стосується стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп., які поніс позивач при оскарженні ухвали суду, то суд зауважує таке. В своїй апеляційній скарзі позивач вказував в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. (Т.\~3 а. с. 42). Будь-яких доказів на підтвердження вказаних витрат позивач ні до апеляційної скарги, ні під час розгляду справи по суті до ухвалення рішення судом суду не надав. Відповідно до 246 ЦПК України - якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Позивач в своїй заяві про ухвалення додаткового рішення жодним чином не обґрунтовує будь-яких поважних причин, які перешкоджали йому подати докази витрат на професійну правничу допомогу за апеляційне оскарження ухвали суду до ухвалення рішення по справі. При цьому як вбачається з наданих доказів витрат, вони датовані 09 лютого 2024 року та 29 грудня 2024 року, тобто у позивача не було будь-яких перешкод подати вказані докази до ухвалення судом остаточного рішення по справі 16 червня 2025 року. І тому суд вважає, що з врахуванням положень ст. 246 ЦПК України, в задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідачки витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу за апеляційне оскарження ухвали суду слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial