Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

16 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, в якому просить скасувати обтяження на нерухоме майно: будинок [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 7058483) у вигляді заборони (архівний запис), яке зареєстроване 21 квітня 2008 року Шосткинською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 28.04.1979 Стройбанк Шостка, архівний номер реєстру 57501-1012 від 12.01.2000р. р.3-79, власник [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, про що Приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Даниленко Г.В. заведена спадкова справа №206/2023. Інші спадкоємці відсутні. Після спливу шестимісячного строку позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на належне померлому спадкове нерухоме майно у вигляді будинку [ADDRESS] (далі Будинок-1), який належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. В цей же час нотаріусом при підготовці спадкової справи до видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок-1 виявив наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження у вигляді заборони на цей Будинок-1. Заборона відносно Будинку-1 зареєстрована 21.04.2008 Шосткинською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 28.04.1979, власником вказаний [PERSON] . Проте чоловік позивача став власником Будинку-1 на підставі договору купівлі-продажу, який був посвідчений 14.04.1989. Власником Будинку-1 до його купівлі була [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.26) Представник відповідача Виконавчого комітету Шосткинської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. Заяв або клопотання про відкладення судового засідання до суду не надав. (а.с.24) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Другої Шосткинської районної державної нотаріальної контори у Сумській області Бевз Інна Михайлівна в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. При розгляді справи покладається на розсуд суду. (а.с.25) Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 19 жовтня 2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 19 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис №1101. Місце смерті місто Шостка Сумської області. (а.с.5) Із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого повторно 07 березня 2020 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16 грудня 1988 року, про в цей день складено відповідний актовий запис №852. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.6) Із фотокопії довідки, виданої Приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Даниленко Г.В. 16 травня 2024 року за №471/02-14, вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] , інших спадкоємців як за заповітом, так і за законом, окрім [PERSON] , що народилася [INFO] , в спадковій справі не зареєстровано. (а.с.7) Із фотокопії договору купівлі-продажу, посвідченого Шосткинською державною нотконторою 29.09.1984 за р.№2918, та зареєстрованого в Конотопському МБТІ 11 жовтня 1984 року за р.№5489, вбачається, що [PERSON] продала Будинок-1 [PERSON] (а.с.9, 10) Із фотокопії довідки,\~ виданої Комунальним підприємством Шосткинське міськрайонне Бюро технічної інвентаризації 23 квітня 2024 року за №845, вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване в кн. №33 р.№5489 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шосткинською держнотконторою 14.04.1989 р.№1382. (а.с.11) Як вбачається із фотокопії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №377944176 сформованого 10 травня 2024 року, щодо будинку [ADDRESS] , тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 7058483, зареєстровано: 21.04.2008 за №7058483 реєстратором: Шосткинська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, БН, 28.04.1979, Стройбанк Шостка; об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 1899401SUMY4, архівна дата: 12.01.2000, дата виникнення:12.01.2000, №реєстратора:57501-1012, внутр. №6А01F42D22F12F2F7A59, коментар: р-3-79. (а.с.12) Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідео із ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ч.1, 2 ст.318 ЦПК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. У відповідності до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 року), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2013 року в справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови №5 від 03 червня 2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач має намір вільно розпоряджатися своїм майном - Будинком-1, який набула на праві успадкування після чоловіка [PERSON] , проте через наявність заборони позбавлена можливості оформити свої спадкові права, що порушує її право, як власника. Судом встановлено, що в межах цього позову, позивачем доведено, що інших власників Будинку-1 окрім неї не має. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності заборони відчуження накладеного на майно - Будинок-1, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved