Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. Посилалася на те, що 12 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . Починаючи у період часу з жовтня 2024 року спільне життя між [PERSON] та [PERSON] погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З того часу [PERSON] перебуває за межами України. [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , почав проживати у квартирі, яку орендує позивач за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 11 листопада 2024 р. Позивач матеріально спроможний повністю забезпечити себе та спільну із [PERSON] дитину. [PERSON] вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім`ї стало відсутність взаєморозуміння між ними, втрата почуття любові один до одного, несумісність характерів та різні погляди на життя, їхній шлюб існує тільки формально, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть. Сторони, після припинення між ними шлюбних відносин в усному порядку досягли взаємної згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , який буде проживати з батьком, оскільки відповідач не має змоги забезпечити належні умови для проживання та фінансово утримувати дитину та перебуває за межами України. На підтвердження вищевказаних обставин мною, адвокатом Кошман І.В., буде подано після відкриття провадження у вказаній справі, клопотання про виклик свідків, які можуть підтвердити обставини, які свідчать про те, що дійсно дитина проживає з [PERSON] , що він повністю займається її вихованням та фінансово утримує дитину та те, що мати, [PERSON] самоусунулась від утримання спільного сина. За таких обставин, виникла необхідність встановлення юридичного факту самостійного утримання та виховання заявником дитини для захисту інтересів своєї дитини при влаштуванні в освітній заклад, укладення декларації із сімейним лікарем, що потребує завжди згоди матері, також можливості пересування з дитиною без документальної згоди матері, забезпечити дитині відпочинок та оздоровлення за кордоном, оформлення та отримання належних соціальних виплат та для реалізації різних соціальних цілей. Отже на даний момент між [PERSON] та [PERSON] не існує спору про місце проживання та виховання дитини. Просив розірвати шлюб, встановити факт, що має юридичне значення. Позивач у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явилася. Від відповідача надійшла заява, в якій остання визнала позов та просила його задовольнити. Просить розглянути справу у її відсутності. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12.08.2017 року Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за № 84. Від даного шлюбу [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком, суд зазначає наступне. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем сина судом досліджуються наступні документи: Письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] підтверджується факт самостійного виховання утримання батьком сина. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved