Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] і просять: 1. Прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 2. Стягнути з [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти на особовий рахунок дитини, [PERSON] [INFO] у розмірі 1,4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Третьою особою у справі вказують Службу у справах дітей Роменської міської ради. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (серія [NUMBER] повторно видане Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 07.07.2021 року). [PERSON] та [PERSON] проживають разом в не зареєстрованому шлюбі за адресою: [ADDRESS] . На сьогодні громадяни ніде не працюють, мають велику заборгованість за комунальні послуги, мати дитини веде асоціальний спосіб життя. Наказом від 06.01.2021 року № 02 малолітній [PERSON] , [INFO] був взятий на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 17.02.2021 року № 41 «Про питання, пов`язані із захистом прав дитини» [PERSON] , [INFO] направлений на повне державне утримання до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. За час перебування дитини в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідувала, не телефонувала, матеріальної допомоги не надавала. Батько дитини [PERSON] відвідував дитину протягом 2021 року. В 2022 році Будинок дитини перебував в евакуації, після повернення з евакуації в травні 2023 року, батько провідував сина тричі (30.05.2023. 13.09.2023,17.10.2023). В 2024 році провідував 24.01.2024 року (інформація КНП СОР СОСБД від 27.11.2024 року № 902/01). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніяким чином не піклуються про [PERSON] , не проявляють заінтересованості в його подальшій долі, не цікавляться станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на дитину, як складову виховання; не спілкуються за сином, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство (ст. 173 КУпАП) та вчинення домашнього насильства відносно своєї малолітньої доньки (ч.1 ст. 173-2 КУпАП). Характеристики особи, схильної до вчинення домашнього насильства, означають, що будь-яка людина, опинившись поруч із кривдником, потенційно має шанс викликати в нього невдоволення та сплеск агресії, оскільки неможливо передбачити всі незначні дрібниці, які можуть виявитись тригерами для негативної реакції. Діти можуть частіше страждати від домашнього насильства у зв`язку з їх незахищеністю. Окремо варто зазначити про вплив фактору алкогольної або наркотичної залежності кривдника на виникнення насильства в сім`ї. Очевидно, що яким би не було пояснення явища домашнього насильства, в якій би формі воно не відбувалось, воно має негативні наслідки як для постраждалої особи, так і для інституту сім`ї в цілому. Отже, спричинення будь-якого виду тілесних ушкоджень, а також вчинення будь-яких інших дій проти життя та здоров`я, волі, честі, гідності особи, та проти її статевої недоторканості, є злочинами. Тому, цей фактор характеризує [PERSON] , як людину, яка може вчинити подібний злочин повторно відносно своїх дітей. На [PERSON] , [INFO] , 01.04.2024 року було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Наказом Служби у справах дітей Роменської міської ради від 16.04.2024 року № 24 [PERSON] , [INFO] взятий на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 15.04.2024 року № 64 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON] проводиться з метою вирішення питання подальшої долі дитини захисту особистих немайнових та майнових прав дитини. Така поведінка [PERSON] та [PERSON] свідчить про свідоме ухилення від своїх батьківських обов`язків. Всі вжиті заходи не дали позитивного результату, щоб змінити поведінку матері та батька на краще. Таким чином, у поведінці батьків вбачається повна байдужість до стану здоров`я дитини, його виховання та розвитку, що проявляється у наступному: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] неодноразово попереджалися про належне виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини (далі Комісія). На засіданнях Комісії батькам дитини рекомендувалося налагодити належні санітарні умови житлового приміщення, запастися продуктами харчування, влаштуватися на роботу. Профілактична робота з [PERSON] та [PERSON] результату не дала, вони навіть згодом перестали йти на контакт з працівниками центру соціальних служб та служби у справах дітей Роменської міської ради. Витягом протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини № 09 від 05.07.2023 року [PERSON] та [PERSON] було надано термін 2 місяці для виправлення і створення належних умов для дитини, але протягом цього терміну жоден з батьків не заявив до Служби у справах дітей Роменської міської ради про налагодження умов проживання. Батькам дитини було надано ще один термін до серпня 2023 року для створення належних умов для проживання дитини, але цим правом вони, також, не скористалися. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила його задоволити. Суду пояснила, що підтримує заявлені вимоги щодо позбавлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів покладається на думку суду, але вважає що аліменти слід стягувати. Батьки не виконують своїх батьківських обов`язків, не забезпечують сина і таке інше. Більше року з їхнього боку не було ніяких контактів. Вони спілкувалися з відповідачем [PERSON] перед першим судовим засіданням. Поза судовим засіданням [PERSON] не заперечував проти того, щоб забрали сина. Він взагалі до засідання суду думав, що дитина у дитячому будинку. Після роз`яснення суду щодо позовних вимог, просила стягувати з відповідачів аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку доходу. Вони не зверталися до органу опіки та піклування для складання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, вважали що достатньо звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити. Суду пояснив, що підтримує всі обставини які повідомила його дружина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила. Відзив на позов не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Роменської міської ради Загамула В.І. позов підтримав і вважав доцільним його задоволити. Суду пояснив, що родина [PERSON] перебувала на обліку у службі як родина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. У зв`язку з хворобою матері на туберкульоз і неможливістю проживати з батьком, дитина була направлена в будинок дитини в м. Суми. Мати дитини жодного разу не зверталася до будинку дитини, а батько кілька разів приїздив. Потім визнали небезпечним перебуванням дітей у будинку дитини, у зв`язку з війною, дитячий будинок було евакуйовано за кордон. Потім, коли будинок дитини повернувся в Україну, вони зверталися до батьків щоб забрали дитину, оглядали житло батьків, але для проживання дітей там були незадовільні умови. Вони надавали строк для того щоб покращити ситуацію, але батьки нічого не покращили. Що стосується житла батька, то ще коли відправляли дитину у будинок дитини тоді з Недригайлівської служби у справах дітей давали дані про неможливість проживання дітей в будинку [PERSON]. До них ніхто не звертався з приводу складення висновку про доцільність позбавлення батьківських прав і позивачі заяв не подавали. Без заяв вони не робили такого висновку, якби з суду був запит, вони б могли скласти. Хто мав складати такий висновок, чи орган опіки та піклування в м. Ромни чи за місцем проживання позивачів, він відповіді дати не може, тому що бувають різні випадки. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності відповідачів, які вважаються такими, що повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно повторного свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.п.10). З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21.04.2021 року складеного інспектором ЮКОН Роменського РВП вбачається, що 01.04.2014 року о 15 год. 00 хв. була виявлена дитина [PERSON] , [INFO] . Стан здоров`я дитини під час її виявлення задовільний. Вдалось установити, що дитина перебуває в Сумському обласному будинку (а.п.12). Наказом служби у справах дітей Роменської міської ради від 06.01.2021 року № 02 «Про взяття на облік Служби у справах дітей [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах» наказано взяти на облік служби у справах дітей, виконавчого комітету Роменської міської ради дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] (а.п.13). Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 17.02.2021 року № 41 «Про питання, пов`язані із захистом прав дитини» [PERSON] , [INFO] направлений на повне державне утримання до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини (а.п.14). Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 15.04.2024 року № 64 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування(а.п.15). Наказом служби у справах дітей Роменської міської ради від 16.04.2024 року № 24 «Про взяття на первинний облік [PERSON] , [INFO] , як дитини, позбавленого батьківського піклування» наказано взяти на облік служби у справах дітей виконавчого комітету виконавчого комітету Роменської міської ради дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.п.16). Зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини № 03 від 12.02.2023 року встановлено, що членами комісії у складі 13 осіб було заслухано нач. Служби у справах дітей Л. Власенко, яка повідомила, що: « надійшла заява від [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] про надання дозволу забрати малолітнього сина [PERSON] [INFO] з Сумської лікарні для подальшого спільного проживання та адресою: [ADDRESS] , що в полі зору служби у справах дітей постійно перебуває, родина [PERSON] , яка має двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та новонародженого [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на сьогодні хворіє та згідно довідки ЛКК від 25.01.2021 № 169 несе небезпеку для сина, пів року не має можливості перебувати з малолітньою дитиною. Дитина перебуває у Сумській лікарні… Працівниками служби у справах дітей Недригайлівської селищної ради 08.02.202і року обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] складено акт обстеження умов проживання. В акті комісія зазначає, що даний житловий будинок не відповідає санітарним та технічним вимогам і є непридатним для проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наголосила на тому, що родина [PERSON] також постійно перебувала на обліку у Недригайлівській службі у справах дітей, як така, що опинилася у складних життевих обставинах. Запропонувала на період лікування мами направити малолітнього [PERSON] [INFO] , на повне державне утримання до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини на підставі: хвороби матері - [PERSON] …. Вихованням [PERSON] , [INFO] займаються бабусі та дідусі. [PERSON] , директор ЦСС, додала, що вона підтримує рішення Недригайлівської служби у справах дітей, батько самостійно не зможе доглядати за малолітньою дитиною, обіцяє, але не виконує своїх зобов`язань, батьки йому не допомагатимуть, оскільки проживають в іншому селі. Мама [PERSON] спочатку обіцяла, що буде проживати в Ромнах, потім міняла місце проживання кожного дня, наміри займатися вихованням обох онуків мала не стійкі, документи не донесла, з зятем [PERSON] посварилася і врешті відмовилася займатися вихованням дітей. Зауважила, що повертати дітей немає куди. Зазначила, якщо надійде інша заява на влаштування дитини комісія розгляне іншу заяву. О. Юракова, заступник міського голови, заступник голови Комісії, пояснила батькам, що [PERSON] , [INFO] не може перебувати в лікувальному закладі, питання влаштування дитини необхідно вирішити терміново. Наголосила на тому, що до батьків вона не може повернутися, оскільки мама хвора, тато не створив належних умов, бабуся не звернулася з заявою та не надала відповідний пакет документів тому залишається єдиний варіант влаштувати їх дитину до будинку дитини. [PERSON] , нач. служби у справах дітей, доповнила, шо бабусі дітей [PERSON] пропонували принести акт обстеження умов проживання за місцем проживання бабусі, але вона документи так і не подала. Запропонувала відмовити [PERSON] ,… у наданні дозволу забрати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з Сумської лікарні для подальшого спільного проживання за адресою [ADDRESS] та направити малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повне державне утримання до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. В. Жогло, директор ЦСС, додала, що на період перебування дитини в лікувальному закладі хлопчика відвідували лише бабуся і дідусем, батько не відвідував, мама телефонувала лише один раз за нагадуванням лікаря…. За результатами засідання комісією ухвалено, направити малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повне державне утримання до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. Підстава: хвороба матері - [PERSON] (довідка ЛКК від 25.01.2021 М 169); акт обстеження умов проживання батька від 08.02.2021 (а.п.17). Зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини № 03 від 03.05.2023 року встановлено, що за результатами засідання комісією ухвалено перенести розгляд питання про повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] в родину батьків [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] терміном на 21 місяці для створення батьками належних умов дитині (а.п.18). Зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини № 06 від 05.07.2023 року встановлено, що за результатами засідання комісією ухвалено перенести розгляд питання про повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] в родину батьків: [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до наступного засідання Комісії, яке відбудеться в серпні 2023. У разі невиконання даних вимог буде порушено питання про позбавлення вищезазначених батьків батьківських прав відносно їх малолітнього сина - [PERSON] . [INFO] (а.п.19). З інформації КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» № 305/11 від 22.11.2022 р. вбачається, що в закладі на вихованні з 23.02.2021 року перебуває малолітня дитина [PERSON] . [INFO] на повному державному утриманні. За весь час перебування дитини в закладі батько дитину провідував (останній раз 11.03.2020), цікавився станом здоров`я дитини (а.п.20). Згідно довідки КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» № 902/01 від 27.11.2024 р., малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , перебував у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» з 23.02.2021 року на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі, батько хлопчика регулярно навідував та телефонував, цікавився станом його здоров`я протягом 2021 року. В 2022 році Будинок дитини перебував в евакуації, після повернення з евакуації в травні 2023 року, батько провідував сина тричі (30.05.2023, 13.09.2023, 17.10.2023). В 2024 році провідував 24.01.2024 року. 25.04.2024 року хлопчик вибув на виховання і спільне проживання в прийомну сім`ю на підставі рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради № 132 від 24 04.2024 р. (а.п.21). Відповідно довідки КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» № 390/01 від 27.11.2024 р., малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , перебував у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» з 23.02.2021 року на повному державному утриманні. 25.04.2024 року хлопчик вибув на виховання і спільне проживання в прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради № 13 (а.п.22). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 24.04.2024 року № 64 про створення прийомної сім`ї та влаштування до неї на виховання і спільне проживання дитини, позбавленої батьківського піклування вирішено створити прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що проживають за адресою: [ADDRESS] (далі - прийомна сім`я). Влаштувати з 24.04.2024 до прийомної сім`ї на виховання і спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (рішення виконавчого комітету Роменської міської ради від 15.04.2024 № 64 «Про питання, пов`язані із захистом прав дитини», на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 01.04.2024). Покласти персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] на прийомних батьків [PERSON] , [PERSON] (далі - прийомні батьки)(а.п.15). як пишеться назва рішення З довідок КНП СОР ОКСЛ, від 1 травня 2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у лікаря нарколога під наглядом не перебувають . Вислухавши вступне слово позивачів та третьої особи, дослідивши надані докази суд дійшов висновку що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо належного виконання батьківських обов`язків, утримання дітей та позбавлення батьківських прав. Відповідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно частин 4-5 статті 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно вимог п.2) ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині позбавлення відповідачів батьківських прав не обґрунтований і задоволенню не підлягає. В частині стягнення аліментів на утримання дитини позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів суд вважає їх обґрунтованими з тих підстав, що [PERSON] проживає в сім`ї [PERSON] і [PERSON] і доказів на підтвердження того, що відповідачі надають допомогу на утримання дитини у суду немає. При цьому суд виходить з того, що докази на підтвердження надання допомоги мали б бути надані відповідачами, за умови їх заперечень щодо даної позовної вимоги. Визначений позивачами розмір аліментів повною мірою узгоджується з вимогами чинного законодавства. Враховуючи викладене, з відповідачів підлягають стягненню на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з кожного, аліменти, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 грудня 2024 року і до повноліття дитини. Аліменти слід сплачувати на особовий рахунок дитини, [PERSON] , [INFO] , як просять позивачі. Вирішуючи спір в частині позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позивачами не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, і таке ухилення є винним. При цьому суд відмічає, що батько відвідував сина в період коли він перебував у будинку дитини і телефонував в будинок дитини. Крім цього, він навіть звертався до комісії з питань захисту дитини, з тим, щоб надали дозвіл забрати дитину для подальшого спільного проживання, проте дане питання не було вирішено, оскільки у витязі з протоколу відсутнє рішення про задоволення заяви [PERSON] . Що стосується винного ухилення матері, суд вважає дану обставину недоведеною з тих підстав, що доказів ухилення матері від виконання батьківських обов`язків взагалі не надано, крім слів учасників розгляду справи. В той же час з наданих доказів вбачається, що дитину не було віддано матері у зв`язку з її хворобою, про що вказано у рішенні виконавчого комітету Роменської міської ради від 17.02.2021 року, а доказів на підтвердження того що [PERSON] вже вилікувалася, суду не надано. З наданих суду доказів вбачається, що статус дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON] було надано рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 15 квітня 2024 року. Підставою в даному акті вказано - акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я. Проте даний акт не містить даних про те що дитина покинута, оскільки дитина перебуває в будинку дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав, необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Проте встановлених у справі обставин недостатньо для висновку про умисне невиконання відповідачами батьківських обов`язків. Вирішуючи спір суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Проте даних що до [PERSON] та [PERSON] взагалі вживалися будь-які заходи впливу, пов`язані з неналежним виконанням чи невиконанням батьківських обов`язків, суду не надано. Позивачі вказували дану обставину в позовній заяві, проте доказів на підтвердження існування цих обставин, суду не надали, зокрема не надано даних що відповідачі притягувалися до адміністративної відповідальності, або зловживають алкоголем чи наркотичними речовинами. За встановлених обставин суд вважає що наданих доказів не достатньо, для прийняття рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім цього, позивачі не залучили до участі у справі орган опіки та піклування і не надали висновку органу опіки та піклування про можливість і доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, суд 23 грудня 2024 року залишав позов без руху і повідомляв позивачів про необхідність вирішення питання про коло учасників судового розгляду та посилався на ст. 19 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов`язкову участь у справах даної категорії органу опіки та піклування. Позивачі подали суду 30 грудня 2024 року заяву про уточнення позовних вимог в якій прохали залучити до участі у справі орган опіки та піклування Роменської міської ради, проте в підготовчому судовому засіданні, 12.03.2025 року, дане клопотання не підтримали і вважали що потреби залучати до участі у справі інших осіб немає. Суд відкладав підготовчий розгляд для визначення позиції позивачів щодо необхідності залучення інших осіб до участі у справі, проте в підготовчому судовому засіданні 15 квітня 2025 року позивачі повторно повідомили суд про відсутність потреби залучати до участі у справі інших осіб. Крім цього, в підготовчому судовому засіданні позивачі не заявляли клопотань про звернення до органу опіки та піклування з приводу складання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав. При цьому суд відмічає, що позивачі мали можливість і в першу чергу повинні були самостійно ініціювати складення такого висновку, для чого повинні були звернутися до відповідного органу опіки та піклування, і лише у випадку неможливості отримання такого доказу, мали підстави для звернення до суду з клопотанням щодо витребування відповідного висновку від органу опіки та піклування. Клопотання про зобов`язання службу у справах дітей Роменської міської ради скласти висновок щодо зазначеного в позовній заяві, позивачі в підготовчому судовому засіданні не заявляли. Суд самостійно дане питання на обговорення не ставив, оскільки очевидною є неможливість його задоволення, так як служба у справах дітей не уповноважена складати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських обов`язків. Крім цього клопотання викладено не конкретно і в ньому навіть не стояло питання про складення висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: approved