Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

30 квітня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 07 квітня 2020 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 930Д. На виконання умов кредитного договору № 930Д від 07 квітня 2020 року КС «Українська Кредитна Спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 15\~000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень строком на 18 місяців з 07 квітня 2020 року по 07 жовтня 2021 року включно зі сплатою процентів у розмірі 39 % річних. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 930Д від 07 квітня 2020 року належним чином не виконував, передбачені Договором щомісячні платежі не сплачував. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28 квітня 2025 року має заборгованість 26\~648,12 гривень, яка складається з: 5\~393,60 гривень заборгованість за основною сумою кредиту; 21\~254,52 гривень заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням прав та інтересів позивача. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути вказані суми та понесені позивачем судові витрати з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував Відповідач [PERSON] \~\~в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав, тому суд на підставі ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2020 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 930Д (а.с. 5). На виконання умов кредитного договору № 930Д від 07 квітня 2020 року КС «Українська Кредитна Спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 15\~000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень строком на 18 місяців з 07 квітня 2020 року по 07 жовтня 2021 року включно зі сплатою процентів у розмірі 39 % річних. Перерахування визначених Договором грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжної інструкції № 654 від 07 квітня 2020 року з відмітками банку про проведення даного платежу (а.с. 11). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 930Д від 07 квітня 2020 року належним чином не виконував, передбачені Договором щомісячні платежі не сплачував, внаслідок чого станом на 28 квітня 2025 року має заборгованість 26\~648,12 гривень, яка складається з: 5\~393,60 гривень заборгованість за основною сумою кредиту; 21\~254,52 гривень заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом (а.с. 6-9). В силу ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~ЦК\~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст.ст.\~610,\~611,\~612,\~623,\~625 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що [PERSON] , тобто відповідач, підписав договір про споживчий кредит № 930Д від 07 квітня 2020 року, згідно якого отримав кредит, що підтверджується його власноручним підписом, про що зазначено в полі підпис Позичальника (а.с. 5). В той же час, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28 квітня 2025 року має заборгованість 26\~648,12 гривень, яка складається з: 5\~393,60 гривень заборгованість за основною сумою кредиту; 21\~254,52 гривень заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом (а.с. 6-9). Так, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку КС «Українська кредитна спілка» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 26\~648,12 гривень, яка складається з: 5\~393,60 гривень заборгованість за основною сумою кредиту; 21\~254,52 гривень заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. Згідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм\~ЦК України, а тому позовні вимоги КС «Українська кредитна спілка» підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. \~

Outcome: approved