Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

У березні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» через свого представника - Морозову О.В. звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 36 700,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.04.2023 року між ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №214294440, строк дії якого з 26.04.2023 року до 25.04.2024 року. Згідно з умовами Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. [NUMBER] . Так, позивач вказав, що 23.06.2023 року о 15 год. 45 хв. по Брест-Литовському шосе у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу HAVAL д.н.з. [NUMBER] . Відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що встановлено постановою Святошинського районного суду міста Києва від 07.09.2023 року по справі №759/13696/23. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб HAVAL д.н.з. [NUMBER] , який був застрахований за Договором добровільного страхування №6193999-02-10-01-5 від 22.09.2022 року, укладений між [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО». Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, була застрахована в ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» відповідно до Полісу №214294440, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою про страхове відшкодування. 11.08.2023 року ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 36 700,00 грн. Зважаючи на те, що факт перебування відповідача в стані алкогольного сп?яніння під час вчинення ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 07.09.2023 року у справі №759/13696/23, позивач вважає, що [PERSON] зобов?язаний компенсувати на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 36 700,00 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача на свою користь 36 700,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди та вирішити питання судових витрат, стягнувши із відповідача сплачену суму судового збору. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 10 червня 2025 року від представника позивача - Морозової О.В. надійшло клопотання про долучення до справи копії постанови Святошинського районного суду міста Києва від 07.09.2023 року по справі №759/13696/23. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на його зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - [ADDRESS] . Вказаний поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки: «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Суд повторно направив копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками на зареєстроване місце проживання відповідача. Поштовий конверт повторно повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки: «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи з повідомленням (викликом) сторін не подавалися. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що у відповідності до витягу щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. [NUMBER] , станом на 23.06.2023 року був забезпечений полісом серія ЕР №214294440 (ліміт за шкоду майну - 160 000,00 грн.), страховик: ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі №759/13686/23 (провадження № 3/759/6020/23) встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2023 р. серії ААД № 498193, 23.06.2023 р. о 15:45 на Брест-Литовському шосе, електроопора № 8 від світлофора с. Чайки, [PERSON] керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , в стані наркотичного сп`яніння, висновок № 003642 від 27.06.2023 р., чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.06.2023 р. серії ААД № 268765, 23.06.2023 р. о 15:45 у м. Києві на Брест-Литовському шосе, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем HAVAL, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та заподіяння обом транспортним засобом матеріальних збитків, чим порушив вимоги пп. «б» п. 2.3 та п. 13.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення Зазначеною постановою, яка набрала законної сили 18 вересня 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд встановив, що 23.06.2023 року, автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , який на момент вчинення ДТП був забезпечений Полісом серії ЕР №214294440, керував [PERSON] , який керував вказаним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Автомобіль HAVAL д.н.з. [NUMBER] станом на дату дорожньо-транспортної пригоди був застрахований за Договором добровільного страхування №6193999-02-10-01-5 від 22.09.2022 року, на підставі укладеного договору між [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО». 26 червня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» складено Акт (Протокол) огляду ТЗ - заява на виплату, який складено на підставі огляду спеціаліста ПрАТ «СК «ВУСО» транспортного засобу HAVAL Н2, рік випуску: 2018, д.н.з. [NUMBER] Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАР-АВТО» 05 липня 2023 року складено Рахунок на оплату №2332, яким визначено, що вартість послуг становить разом без знижки 62 286,00 грн., знижка: 7 979,40 грн., разом: 54 306,60 грн., у тому числі ПДВ: 9 051,10 грн., до сплати: 54 306,60 грн. За вих. №172/25064/2023 від 06.07.2023 року АБ «УКРГАЗБАНК» направило ПрАТ «ВУСО» лист, яким зазначило, що на повідомлення вих. №2302506 від 06.07.2023 року щодо пошкодження автомобіля марка: HAVAL, модель: Н2, рік випуску: 2018, д.р.н. [NUMBER] , який знаходиться в заставі АБ «УКРГАЗБАНК», власник: [PERSON] , просить перерахувати фактичних розмір збитку безпосередньо на рахунок СТО. У відповідності до страхового акту №2302506-1 від 11.07.2023 року за Договором страхування наземного транспорту №6193999-02-10-01-5 від 22.09.2022 року, вирішено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.06.2023 року, на користь страхувальника [PERSON] (Одержувач страхового відшкодування: ТОВ «ДАР-АВТО») підлягає виплаті страхове відшкодування у розмірі 36 700,00 грн. Суду надано платіжну інструкцію в національній валюті від 11 липня 2023 року №29979 з якої вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило платіж у розмірі 36 700 гривень 00 копійок із призначенням платежу «Стр.відш. зг. СА №2302506-1 від 11.07.2023 р. та дог. №6193999-02-10-01-5 від 22.09.2022 р., стр. [PERSON] , заяв. 26.06.23, рах. №2332 від 05.07.23» на рахунок отримувача ТОВ «ДАР-АВТО». 12.07.2023 року за вихідним №2545 представник ПрАТ «СК «ВУСО» направило ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заяву на виплату страхового відшкодування на суму 36 700,00 грн. Представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 09 серпня 2023 року складено Рахунок №00000019470 суми страхового відшкодування за фактом страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.06.2023 року у м. Київ, внаслідок якої заподіяно шкоду власнику транспортного засобу H2 Haval, державний номер [NUMBER] на суму 36 700,00 грн. 11 серпня 2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено страховий акт №107033/1/2023. У відповідності до платіжної інструкції №20283 від 11 серпня 2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило платіж у розмірі 36 700,00 грн. із призначенням платежу «Страхове відшкод. зг. Акту №107033/1/2023 від 11.08.2023, ВУСО СК ПрАТ, регрес №2 005 997, без ПДВ. Відд.в м.Буча» на користь отримувача ПрАТ «СК «ВУСО». Суд враховує положення п.п. в п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Положеннями п.п. а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як було встановлено судом із постанови Святошинського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі №759/13696/23, [PERSON] 23.06.2023 року керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] у стані наркотичного сп`яніння. Зазначена постанова набрала законної сили 18 вересня 2023 року та не була оскаржена в апеляційному порядку. Таким чином, у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до [PERSON] як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 36 700,00 гривень підлягають стягненню в примусовому порядку із [PERSON] . Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що більшість аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, отримали достатню оцінку з боку судів в тій мірі, щоб вважати рішення судів обґрунтованими. Щодо судових витрат суд дійшов наступного. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved