Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

26 лютого 2025 року заявниця [PERSON] , звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа - [INFO] , військова частина [NUMBER] , військова частина [NUMBER] , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 05 липня 2022 року по [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу з 05 липня 2022 року вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина разом з [PERSON] . 18 червня 2024 року [PERSON] призвано на військову службу, а 14 січня 2025 року отримано офіційне сповіщення сім`ї № 124 про те, що [PERSON] [INFO] зник безвісти 12 січня 2025 року в н.п. Макіївка Сватівського району Луганської області. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного та мали усталені відносини притаманні подружжю. Після смерті [PERSON] заявниця має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця як член його сім`ї, отримання особистих речей, документів та пільг. Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу - заявниці з [PERSON] - [INFO] з [PERSON] - [INFO] . В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи - [INFO] заперечував щодо задоволення заявлених вимог [PERSON] , за обставин викладених у письмових запереченнях від 06 березня 2025 року, в яких зазначає, що ознайомившись із заявою та додатками до неї, вважає, що обґрунтування заяви є недостатніми, належних доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю не надано. Представник заінтересованої особи - військової частина [NUMBER] , військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, однак, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] просили задоволити вимоги [PERSON] , так як вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Представник заінтересованої сторони Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у поданих суду запереченнях зазначив, що в заяві [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не доведено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період часу з 2022 року по теперішній час. Крім цього, із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту їй необхідно для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Так як, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а, саме, права на пенсію, просили заяву про встановлення юридичного факту залишити без розгляду. Представник заінтересованої особи [INFO] 19 березня 2025 року подали клопотання про залишення заяви без розгляду у зв`язку з тим, що вбачають спір про право, так як заявник посилається на необхідність реалізації права на отримання грошового забезпечення колишнього чоловіка, зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , та пільг, які передбачені законодавством для членів сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця, а це на їхню думку спір про право. Вислухавши заявника, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає повному задоволенню, при цьому суд виходить із наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, вирішуються згідно розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 цієї статті Кодексу, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При розгляді справи судом спору про право між заінтересованими особами не встановлено, вирішення даного питання надасть право заявниці на набуття нею статусу члена сім`ї військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Міноборони не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Таким чином, заперечення представника [INFO], представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та представника [INFO] у даній справі щодо встановлення факту, про який просить заявник, не свідчить про існування спору про право, адже вони не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21). Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з [PERSON] , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 вересня 1991 року відділом ЗАГС м. Броди Львівської області, актовий запис № 156. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] - [INFO] . 05 липня 2022 року шлюб між сторонами розірваний, але вони продовжили проживати разом у однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , вели спільно господарство, мали спільний побут та бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні заявниця [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з заявницею з 07 серпня 2001 року за даною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] - сусіди [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що [PERSON] та [PERSON] , дійсно з 2022 року по січень 2025 року проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, спільно вели господарство, відпочивали, займалися домашніми справами. В червні 2024 року [PERSON] призвано на військову службу на підставі мобілізації. Під час проходження військової служби відносини між заявником та [PERSON] продовжувалися, велась переписка, відбувалися телефонні розмови, систематично [PERSON] перераховував кошти на рахунок заявниці, для оплати комунальних послуг та потреб заявниці, що підтверджується виписками з банківських рахунків [PERSON] та [PERSON] . [INFO] направлено сповіщення сім`ї №124 від 14 січня 2025 року, вих. №282 про те, що [PERSON] - [INFO] стрілець-санітар стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] військової частини [NUMBER] , зник безвісти 12 січня 2025 року поблизу населеного пункту Макіївка Сватівського району Луганської області. Отже, встановити іншим, крім судового, шляхом факт проживання однією сім`єю неможливо, оскільки з 12 січня 2025 року [PERSON] рахується безвісти зниклим. За заявою [PERSON] внесено відомості до ЄДРДР, номер кримінального провадження 12025211070000019 від 17січня 2025 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Факт того, що заявниця дійсно проживала однією сім`єю разом з [PERSON] також підтверджуються скріншотами особистої переписки в застосунку «Viber» [PERSON] та [PERSON] , що зроблені з телефону останньої, з яких вбачається, що зниклий безвісти [PERSON] записаний у телефоні заявниці « [PERSON] », вони обмінювались особистою інформацією та фотографіями. Судом встановлено, що спір про право відсутній, так як заінтересовані особи: дочка безвісті зниклого [PERSON] та брат [PERSON] просили заявлені вимоги задоволити, так як [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 2022 року по січень 2025 року. Батько [PERSON] , помер [INFO] в м.Муром, Володимирської області, а мати [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст.77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику оформити в послідуючому свої права як на спадкове майно так і користуватись пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї безвісті зниклого воїна. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Спір про право відсутній. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки в суді знайшов підтвердження та доведений належними доказами факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , який зник безвісті 12 січня 2025 року, згідно офіційного сповіщення сім`ї, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved