Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 20.01.2014 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та ознайомився з умовами кредитування та підписав анкету заяву. 20.01.2014 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1.Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75000грн. (п.1.2. Договору); 2.Тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; 3. Строк дії: липень 2017р. 4. Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору). В подальшому відповідачу неодноразово видавались нові кредитні картки, останій раз 21.10.2021р. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідач останій раз отримав платіжний інструмент додаткову кредитну картку номер - 0000002335071505, строк дії 11/25, тип - Картка «Універсальна GOLD», а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Враховуючи, що відповідач не виконує умови договору, порушує взяті на себе зобовязання та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у нього станом на 12.03.2025 року має заборгованість 39895,12 грн., яка складається з наступного: 31794,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8100,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками. А тому просив стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачв судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~був повідомленийзавчасно через поштове повідомлення, про поважні причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 20.01.2014\~відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Анкету заяву. 20.01.2014 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1.Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75000грн. (п.1.2. Договору); 2.Тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; 3. Строк дії: липень 2017р. 4. Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору). В подальшому відповідачу неодноразово видавались нові кредитні картки, останій раз 21.10.2021р. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідач останій раз отримав платіжний інструмент додаткову кредитну картку номер - 0000002335071505, строк дії 11/25, тип - Картка «Універсальна GOLD», а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із п.1. ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком (остання кредитна картка номер 0000002335071505, строк дії 11/25, тип - Картка «Універсальна GOLD». Як вбачається з виписки відповідач також здійснював часткове повернення коштів. За таких обставин суд вважає, що позивачем надані підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу умови оплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, документи, які наявні в матеріалах даної справи та містить підпис відповідача, можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача та розрахунком заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від на 12.03.2025 року загальна заборгованість складає 39895,12 грн., яка складається з наступного: 31794,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8100,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Доказів на спростування заборгованості відповідачем суду не надано. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 12.03.2025 року має заборгованість 39895,12 грн., яка складається з наступного: 31794,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8100,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягнути заборгованість в сумі 39895,12 грн., задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved