Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить усунути перешкоди у здійсненні нею, як співвласником, права користування та розпорядження спільним майном багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , а саме горищем цього будинку, шляхом демонтажу комори, побудованої відповідачем [PERSON] над кухнею її квартири [ADDRESS] , стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] , яка розташована на 5 поверсі, на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2010. Послуги з управління багатоквартирним будинком за зазначеною вище адресою надаються ТОВ «Побут сервіс». Зазначає, що на час покупки квартири вхід до горища був відкритий, але через деякий час його закрили та вона до нього доступу не має. Восени 2021 дізналася що над її квартирою було побудовано комору власником квартири [ADDRESS] відповідачем по справі, в якій встановлено металеві двері, що збільшує навантаження на її квартиру, як і самовільне будівництво комори, що також веде до неможливості доступу до розташованих на горищі комунікацій. У 2022 році їй стало відомо, що майже вся площа горища забудована. Питання про дозвіл на забудову технічного поверху загальними зборами власників квартир не вирішувалося, особисто вона жодного дозволу не надавала. З метою врегулювання питання про усунення перешкод у користуванны спільним майном співвласників багатоквартирного будинку зверталася до ТОВ «Побутсервіс Суми» та Управління ДАБК СМР, виконавчого комітету Сумської міської ради однак врегулювати питання не видалось за можливе, тож вважає, що її права порушені та підлягають захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 22.08.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 28.11.2023 за клопотанням позивача залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 30.01.2024 за клопотанням позивача витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут-сервіс Суми» відомості про дату народження та ідентифікаційний номер [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] Ухвалою суду від 28.03.2024 закрито підготовче провадження по справі, справа призначена для розгляду по суті. 15.05.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого просить відмовити у задоволені позову, свої заперечення обґрунтовує тим, що на підставі наданих до суду доказів не можливо встановити чи є відповідач належним відповідачем, позивачка вказує що порушення її прав полягає у встановлені металевих дверей, що збільшує навантаження на стелю її квартири та відсутність доступу до комунікацій на горищі, однак жодних належних доказів зазначеного до позову не долучає, не зазначає якими саме комунікаціями та що саме перешкоджає їй у користуванні, крім того зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення відповідачем перешкод у користуванні горищем позивачу. 03.07 2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що відзив було подано з пропущенням строку, у відзиві відповідач не спростовує, те що він побудував комору над квартирою позивачки, не надає жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, тож позивачка підтримує доводи викладені в позовній заяві та просить її задовольнити. У судовому засіданні позивачка та її представник просили позов задовольнити із зазначених у ньому підстав, також позивачка пояснила, що на технічному поверсі майже всі жильці будинку збудували собі кладовки, проте вона не встигла, а коли з сусідами хотіли відгородити частину горища, дублікати ключів збила занадто велика частина мешканців будинку. Звернулась з позовом саме до відповідача, оскільки він збудував кладовку над її квартирою. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову посилаючись на заперечення викладені у відзиві. Пояснила, що їй не відомо чи її довіритель здійснював будівництво на горищі, проте він однозначно заперечив факт будівництва над квартирою позивачки. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду докази, суд дійшов наступних висновків. З наданих до суду доказів, судом встановлено, що позивачка на підставі договору купівлі- продажу є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , 31.05.2007 є власником квартири [ADDRESS] . Згідно копії договору №2/18 від 18.04.2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, ТОВ «Побутсервіс Суми» надає послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] та згідно якого в управління передано зокрема і горище за зазначеною адресою (а.с.10-18). Як вбачається з відповіді ТОВ «Побутсервіс Суми» №53 від 22.08.2022 [PERSON] зверталася з заявою про користування технічним поверхом будинку [ADDRESS] та їй було роз`яснено, що згідно чинного законодавства користування технічним поверхом для власних потреб і їй, і іншим мешканцям заборонено (а.с.22) Крім того [PERSON] зверталася до управління ДАБК СМР з метою здійснення перевірки горища щодо самовільної його забудови мешканцем кв. [ADDRESS] (а.с.23,24) та згідно з відповіді на звернення підчас його опрацювання було встановлено, що на горищі житлового будинку по [ADDRESS] , мешканцями даного будинку влаштовані комори шляхом влаштування перегородок із газоблоків та металевих дверей, ознак втручання в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку не зафіксовано(а.с.25-26). Крім того на звернення [PERSON] було надано відповідь Департаментом інфраструктури міста СМР від 28.11.2022 №1986/05.01.-10 згідно якого посилаються на відповідь УДАБК СМР щодо встановлених фактів забудови горища коморами шляхом влаштування перегородок із газоблоків та металевих дверей мешканцями будинку, зазначають що побудовані комори загрози для мешканців квартир [ADDRESS] не несуть, крім того повідомляють, що до Департаменту у даній ситуації надано письмове узгодження від співвласників будинку, щодо займання окремими власниками квартир площі технічного поверху для особистих цілей. Відповідь на звернення до Виконавчого комітету СМР від 21.04.2023 ґрунтується на інформації встановленої ДАБК СМР під час перевірки та рекомендовано звернутися до суду для усунення перешкоду користуванні спільним майном багатоквартирного будинку. Також, з метою отримання ключів від горища, [PERSON] 12.09.2022 зверталася з заявою до поліції, та за результатами її звернення було встановлено що [PERSON] повідомила, що безперешкодно поверне ключі від грат до технічного поверху. Згідно ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї, горища і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. У статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, враховуючи що [PERSON] на праві власності належить квартира в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , горище належить їй на праві спільної сумісної власності разом з іншими мешканцями будинку. З матеріалів справи, а саме з відповідей державних органів, на звернення [PERSON] встановлено, що на горищі житлового будинку по [ADDRESS] , мешканцями даного будинку побудовані комори шляхом влаштування перегородок із газоблоків та металевих дверей, ознак втручання в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку не зафіксовано, побудовані комори загрози для мешканців квартир [ADDRESS] не несуть, крім того повідомляють, що до Департаменту інфраструктури міста СМР у даній ситуації надано письмове узгодження від співвласників будинку, щодо займання окремими власниками квартир площі технічного поверху для особистих цілей. Згідно відповіді ТОВ «Побутсервіс Суми» користування технічним поверхом для власних потреб мешканцям заборонено. Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих до суду доказів неможливо встановити, що саме відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні спільним майном співвласників будинку, оскільки з матеріалів справи, а саме відповіді Сумського РУП ГУНП в Сумській області, вбачається, що ключі від горища знаходилися не у відповідача, більш того позивачці їх обіцяли передати добровільно, доказів що саме відповідачем побудована комора над квартирою позивачки матеріали справи теж не містять. Враховуючи встановлену держаними органами забудову горища мешканцями багатоквартирного будинку, що дає підстави вважати, що на горищі розташовані комори не одного відповідача, пояснення позивачки про те, що дружина відповідача брала ключ від горища жодним чином не свідчить про його забудову відповідачем у будь-якому місці, зокрема і над квартирою позивачки. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено факту порушення її прав саме відповідачем, тому позовні вимоги про усунення перешкод [PERSON] у користуванні горищем багатоквартирного будинку є недоведеними та необґрунтованими, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed