Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

У грудні 2024 року керівник Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області, діючи в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Волочиської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер 6820983300:02:005:0142, яка розташована за межами населених пунктів Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (на даний час Волочиська ОТГ Хмельницького району Хмельницької області). В обґрунтування позову вказав, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №194104 від 31.10.2008, [PERSON] на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації №490/2008-р від 09.06.2008 отримала у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га з кадастровим номером 6820983300:02:019:0016, що розташована на території Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, та таким чином використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Окрім того, наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22- 19659-СГ від 02.08.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 6820983300:02:005:0142. [PERSON] при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки не повідомила управління, що вже використала своє право на безоплатне отримання для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки для даного виду використання, площею 1,00 га, на території Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, тому земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6820983300:02:005:0142, була передана [PERSON] понад норму, передбачену Земельним кодексом України та незаконно вибула із державної власності, чим завдано збитків інтересам держави в особі міської ради. В подальшому, на підставі договору дарування земельної ділянки від 01.11.2024, зареєстрованого за № 2823, [PERSON] вказану земельну ділянку подарувала [PERSON] . Прокурор зазначає, що вищевказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-19659-СГ від 02.08.2016 є незаконним, а земельна ділянка, яка передана вказаним наказом [PERSON] , підлягає витребуванню в [PERSON] на користь громади, тому просить суд витребувати у відповідачки вищезазначену земельну ділянку на користь Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що є добросовісним набувачем земельної ділянки, так як отримала її на законних підставах. Враховуючи, що вона не використала можливість отримання 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, то дане право було набуте нею на підставі договору дарування. Зазначила, що відомості про наявність у [PERSON] двох земельних ділянок є відкритою інформацією та відома органам Державної податкової служби, так як [PERSON] використовувала ділянки за призначенням та сплачувала податки, однак жодний з контролюючих органів не повідомив останній про незаконність отримання земельної ділянки. Просила суд відмовити в задоволенні позову, застосувавши наслідки спливу позовної давності. Прокурор подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що строк позовної давності не є пропущеним, посилаючись на те, що про факт порушення iнтересів держави в даній справі прокурору стало відомо лише після надходження листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 01.10.2024 № 3617/281-24 та листа Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 02.10.2024 №10-220.33-3367/2-24, отриманих на запити прокуратури. Можливі порушення, з приводу яких прокуратура звернулася з запитом, виявлені в результаті опрацювання відомостей з інтернет-ресурсу «https:kadastr.live/» та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Прокурор зазначає, що земельна ділянка вибула із володіння власника держави незаконно, оскільки відсутня воля держави щодо незаконного розпорядження земельною ділянкою. Крім того, прокурор подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що первісний набувач [PERSON] отримала спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а [PERSON] отримала земельну ділянку у власність від [PERSON] на підставі договору дарування, тобто безоплатно, тому відповідно до ч.4 ст.388 ЦК вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у відповідачки. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Представник Волочиської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та надала суду відповідну письмову заяву. Просила у задоволенні позову відмовити за спливом позовної давності, а [PERSON] вважати добросовісним набувачем. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідачки, третьої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 116 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п.\~б\~ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації №490/2008-р від 09.06.2008 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності працівникам соціальної сфери на території Клининської сільської ради» [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га з кадастровим номером 6820983300:02:019:0016, що розташована на території Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №194104 від 31.10.2008 (а.с.10-13). 03.09.2015 [PERSON] звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. У заяві [PERSON] повідомила, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вона не скористалася (а.с.14-15). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7823-СГ від 30.12.2015 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.16). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22- 19659-СГ від 02.08.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер 6820983300:02:005:0142 (а.с.17-18). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2024\~\~\~ [PERSON] 13.11.2016 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-19659-СГ від 02.08.2016 зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6820983300:02:005:0142 (а.с.8-9). 01.11.2024 [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. зареєстрованого за № 2823, подарувала вказану земельну ділянку [PERSON] , право власності якої на земельну ділянку цього ж дня було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №57370637 (а.с.8-9, 19-20). Наведене свідчить про те, що всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із відповідною заявою від 03.09.2015 умисно повідомила недостовірну інформацію про те, що раніше правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вона не скористалася, тому земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер 6820983300:02:005:0142, була передана [PERSON] понад норму, передбачену Земельним кодексом України та незаконно вибула із державної власності Крім того, викладені вище обставини підтверджені ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 30.04.2025 у справі №671/91/25, якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності (а.с.101-102). З вищевказаної ухвали вбачається, що [PERSON] обвинувачувалася в тому, що вона незаконно, діючи в шахрайський спосіб, шляхом обману службових осіб Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, отримала у власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: 6820983300:02:005:0142, що розташована за межами населених пунктів колишньої Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (на даний час Волочиська міська ТГ Хмельницького району Хмельницької області), вартістю 92400 гривень, тим самим спричинивши майнову шкоду Волочиській міській територіальній громаді в особі Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області на вказану суму. Заявляючи клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, [PERSON] зазначила, що вину у пред`явленому обвинуваченні визнає та не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Ухвала набрала законної сили 08.05.2025. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому суд зауважує, що підстава закриття кримінального провадження (за закінченням строків давності), ініціатором застосування якої була [PERSON] , не означає ні виправдання особи, ні визнання її невинною. При цьому особа, яка вважає себе невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вправі вимагати не застосування строків давності, а постановлення виправдувального вироку, та таке процесуальне рішення має реабілітуючий характер. Враховуючи наведені обставини, надавши оцінку зібраним доказам, а також виходячи із змісту ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, суд вважає доведеним, що земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером 6820983300:02:005:0142 безпідставно вибула із державної власності внаслідок того, що [PERSON] двічі скористалася правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, що суперечить приписам частини четвертої статті 116 ЗК України.. Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Підпунктом 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 170, 326, 374 Цивільного кодексу України право власності на землі на землі комунальної власності належать територіальній громаді, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України до повноважень міської, селищної, сільської ради відноситься передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 387\~ЦК України\~встановлено,\~що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно приписів ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках(ч. 4 ст. 388 ЦК України). Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Оскільки, як зазначено вище, що первісний набувач [PERSON] отримала спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6820983300:02:005:0142 у власність внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто поза волею власника земельної ділянки, а відповідачка [PERSON] отримала земельну ділянку у власність від [PERSON] безоплатно, на підставі договору дарування, тому відповідно до ч.4 ст.388 ЦК вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у відповідачки на користь Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельної ділянки, яка незаконно вибула із земель комунальної власності, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим. Щодо заяви відповідачки та третьої особи про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Висновки Верховного Суду щодо початку обчислення позовної давності для звернення з віндикаційним позовом є усталеними у практиці Верховного Суду. Так, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.11.2019 у справі №914/3224/16 було вирішено виключну правову проблему щодо застосування статей 256, 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності у правовідносинах, що регулюються статтями 387, 388 ЦК України. За висновками Великої Палати Верховного Суду у наведеній постанові, для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Також, за висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів (відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 362/44/17). У даній справі, судом встановлено, що прокурор виявив факт протиправного заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером 6820983300:02:005:0142 року після надходження листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 01.10.2024 № 3617/281-24 та листа Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 02.10.2024 №10-220.33-3367/2-24, отриманих на запити прокуратури. Тобто, саме тоді прокурор дізнався про порушення інтересів держави. Отже, керівник Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області, звернувшись у грудні 2024 року до суду із цим позовом, не пропустив позовну давність. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь Хмельницької обласної прокуратури. На підставі викладеного,

Outcome: approved