Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором №4347369 від 06.06.2021 року у розмірі 8003,00 гривень. У порядку розподілу судових витрат просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,4 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. Позов мотивує тим, що 06.06.2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Борисовський В.Я.подав заявку на отримання кредиту №4347369. Відповідачу було направлено електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №4347369 від 06.06.2021 року. Таким чином відповідач уклав договір про споживчий кредит №4347369від 06.06.2021 рокута на підставі платіжного доручення були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2000 гривень. Однак відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.В подальшому 13.09.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4347369 від 06.06.2021 року на користь ТОВ «ДіджиФінанс». Згідно з договором відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 8003 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 2000,00 гривень; заборгованість за відсотками становить 6003 гривень. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2025 справу направлено за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області\~ від 15.04.2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Романенко М.Е., який діяв на підставі довіреності\~ в судове засідання не з`явився,\~ подав заяву в якій просив розгляд справи проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Також в жодне з судових засідань не з`явився представник третьої особи, хоча належним чином повідомлявся про час і місце їх проведення, про причини неявки не повідомив, пояснення по суті спору не надав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та представника третьої особи, ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 06 червня\~ 2021 року в особистому кабінеті на веб-сайті ТОВ «Мілоан» Борисовським В.Я. було подано заявку на отримання кредиту 4347369 ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору №4347369 від 06.06.2021 року. Отже, відповідач уклав договір про споживчий кредит №4347369від 06.06.2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2000 гривень. Строк\~ 15днів. У вказаному договорі визначені умови пролонгації договору. 13.09.2021 року на підставі договору факторингу №07Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4347369 від 06 червня 2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст.ст.526,615 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зіст. 599 ЦК Українизобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом нормист. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положеньст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3ст. 1049 ЦК Українипередбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2ст. 1056-1 ЦК Українирозмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Устатті 3 Закону України «Про електронну комерцію`зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідноз ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором кредиту заборгованості не погашені. Згідност. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача, що стверджується копіями описаних вище договорів. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №07Твід 13.09.2021 року, позивач набув грошової вимоги до відповідача у сумі 8003 гривень. Зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу отримання кредиту по вищеописаному договору не надходило, доказів виконання взятих на себе зобов`язань по зазначених договорах суду не надано. Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак така була проігнорована. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим з останньої слід стягнути в користь позивачазаборгованості за кредитним договором №4347369 від 06.06.2021 рокув розмірі 8003,00 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 2000,00 гривень; заборгованість за відсотками становить 6003,00гривень Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, між ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським бюро « Анастасії Міньковської»\~ укладено договір про надання правової допомоги №01\\11 від 12.02.2025року, додаткову угоду №4347369 до Договору №01\\11 про надання правової допомоги, складено\~ акт №4347369 від 19.02.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової)\~\~ допомоги адвокатом, на підставі яких за надання правової допомоги, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій), щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», складання позовної заяви формування додатків до позовної заяви адвокатом,\~ оцінено вартістю 4000 гривень. Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, у відповідності дост. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень, а також судовий збір в розмірі 2422,4 гривень.

Outcome: approved