Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

06.12.2024 від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що надані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2023 по 31.10.2024, станом на 31.10.2024, в загальному розмірі 11 002 грн 23 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що Статутом та Положенням про Зміївську ТЕС передбачено здійснення позивачем, крім іншого, господарської діяльності щодо надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення. У період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] , в якій проживає власник [PERSON] . Відповідач до Зміївської ТЕС з відмовою від отримання комунальних послуг не зверталася, жодних заяв не направляла, а комунальні послуги надані своєчасно. Відповідач прострочила виконання свого зобов`язання та за період з 01.10.2023 по 31.10.2024, станом на 31.10.2024, заборгованість за надані житлово-комунальні послуги складає 11 002 грн 23 коп. Наявність не виконаних зобов`язань з боку відповідача стала підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.12.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 15.01.2025. 18.12.2024 відповідач [PERSON] була ознайомлення з матеріалами цивільної справи. 15.01.2025 за клопотання відповідача судовий розгляд відкладено на 11.02.2025. 30.01.2025 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що жодних договорів або будь-яких звернень щодо необхідності укладання договору, підготовленого безпосередньо у період з 2022 року не надходило. Так, 17.02.2022 вона придбала квартиру [ADDRESS] , однак жодних договорів з ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС не укладала, хоча частково сплачувала житлово-комунальні послуги. Вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який у період з 21.06.2023 по 02.08.2024 був на військовій службі, а вона змушена була у цей період проживати у [ADDRESS] , разом з його батьками, оскільки за станом здоров`я вони потребують стороннього догляду. У квартирі [ADDRESS] 30.01.2023 було опломбовано електролічильник, гарячої води також не було. 13.12.2024 нею було підписано заяву-приєднання № 1116 до індивідуального договору з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ПАТ\~"Центренерго", вважає, що саме з цього часу має оплачувати комунальні послуги. 07.02.2025 представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив, де зазначив, що у разі не використання відповідачем комунальних послуг понад 30 календарних днів, остання була зобов`язана заздалегідь звернутися з відповідною заявою та підтверджуючими документами з метою скористатися правом на неоплату вартості комунальних послуг. В тому випадку позивач зупинив би надання комунальних послуг шляхом перекриття та опломбування корінних кранів, оскільки у вказаному житловому приміщенні відсутні лічильники і облік комунальних послуг здійснюється позивачем за встановленим діючим законодавством норм споживання. Також, в разі звернення відповідача із заявою та підтверджуючими документами на підтвердження факту тимчасової відсутності у власному житлі, позивач мав би можливість здійснити перерозподіл комунальних послуг на інших мешканців. Однак, відповідач не надавала ніяких документів позивачу. Крім того, вважав, що надані акти складені всупереч законодавства, тому є неналежними доказами. 11.02.2025, 01.04.2025 за клопотаннями відповідача [PERSON] судовий розгляд відкладено, востаннє на 15.05.2025. 15.05.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] судовий розгляд відкладений на 27.06.2025. 17.06.2025 представник відповідача Литвиненко В. В. подав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування заперечень зазначив, що заборгованість рахується з 01.10.2023, коли відповідач володіє квартирою з лютого 2022 року. Суми у розрахунку є різними, що свідчить про сумнів їх достовірності. Підставою для нарахування житлово-комунальних послуг є факт їх користування, однак позивачем не надано доказу користування [PERSON] житлово-комунальними послугами, тоді як вона дійсно не проживає у своїй квартирі. Отже, вважав, що у цьому випадку відсутня подія надання житлово-комунальних послуг. Представник позивача [PERSON] , належним чином повідомлений, не прибув на судове засідання 27.06.2025, у позовній заяві просив проводити судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову, оскільки відсутній факт надання послуг за вказаною адресою. Вислухавши представника відповідача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" визначена постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території с-ще (нині місто) Слобожанське Чугуївського району Харківської області. Вказані обставини сторонами не заперечувалися. Даними довідки відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №\~01-21/2041 від 09.12.2024, копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 15.09.2017 в органі 6334, витягу з Реєстру територіальної громади (Слобожанська територіальна громада) № 2023/006727218 від 25.08.2023 підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , з\~25.08.2023 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8, 16, 32). Даними копій договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.02.2022 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною\~Л.\~М., реєстровий номер 291, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300189308 від 17.02.2022, підтверджується, що відповідач [PERSON] з 17.02.2022 є власником квартири [ADDRESS] (а. с. 9-10, 65, 66). 21.02.2022 відповідач [PERSON] звернулася до начальника відділу житлово-комунальних послуг Зміївської ТЕС із заявою, в якій просила дозволу відкрити нарахування на холодну воду та стоки, на одну людину, за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Згідно довідки № 08/825 від 14.11.2024, виданої директором Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" Тарутіним С., особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] (а. с. 12). З довідки № 753 від 21.02.2022, виданої спеціалістом І категорії відділу Центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, вбачається, що на час видачі довідки за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований (а. с. 11). З наданого позивачем розрахунку платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , вбачається, за період з 01.10.2023 по 31.10.2024 наявна заборгованість у розмірі 11 002 грн 23 коп., яка складається з наступного: постачання холодної води - 4 534 грн 31 коп.; абонентська плата за холодну воду - 201 грн 84 коп.; водовідведення - 4 499 грн 48 коп.; абонентська плата за водовідведення - 89 грн 28\~коп.; послуги централізованого опалення - 1 500 грн 00 коп.; абонентська плата вузлів обліку тепла - 177 грн 32 коп. (а. с. 6, 7). Згідно копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02.09.2017, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 33, 36). З акта про факт встановлення відсутності проживання осіб в квартирі, складеного 12.01.2025 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто мешканцями будинку [ADDRESS] , вбачається, що у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку більше року ніхто не проживає (а. с. 34, 99). З акта про встановлення місця проживання, складеного 12.01.2025 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично проживала на протязі року за адресою: [ADDRESS] (а. с. 35). З акта про встановлення місця проживання, складеного 31.03.2025 депутатом Зміївської міської ради Пашковою О. В., сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов від 08.05.2025 (а. с. 100, 101). Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] підтверджується, що чоловік відповідача [PERSON] зареєстрований з 11.02.2021 за адресою: [ADDRESS] (а. с. 37). Відповідно до витягу з наказу № 182 від 27.06.2023 командира військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, з 27.06.2023 (а. с. 39, 40). Згідно витягу № 1251 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 31.08.2023, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 41-45). Відповідно до висновків № № 511, 512 від 07.09.2023 лікарсько-консультативної комісії КНП "Зміївська ЦРЛ", довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 698591 [PERSON] , [PERSON] потребують постійного стороннього догляду (а. с. 46, 47). З акту заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі № 215 від 30.01.2023 вбачається, що 30.01.2023 за адресою: [ADDRESS] було проведено заміну лічильника обліку електричної енергії та його опломбування (а. с. 48). Згідно довідки ПАТ "Харківенергозбут" від 19.12.2024 показання облікового приладу станом на 13.12.2024 становлять 001420 (а. с. 50). 13.12.2024 [PERSON] приєдналася до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, в частині надання житлово-комунальних послуг ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС за адресою: [ADDRESS] , с-ще (нині місто) Слобожанське (а. с. 51-64). Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, такі доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13). Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30\~жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06\~листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а\~виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 32 37-39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифів на послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до законодавства. У разі зміни (коригування) тарифів протягом строку дії договору нові розміри тарифів застосовуються з моменту їх введення в дію та не потребують внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) цін/тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів, які зазначені у пункті 11 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із частиною першою статті 9 Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі №\~6-2951цс15. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Пунктом 6 частини 1 статті 7 "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до підпункту 7 пункту 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 17.02.2022 є власником квартири [ADDRESS] . Водночас, відповідачкою надано докази того,що вона фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за квартирою [PERSON] нарахована у період 01.10.2023 по 31.10.2024 в розмірі 11 002 грн 23 коп., що підтвердженого відповідним розрахунком. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що комунальними послугами не користувалась, у зв`язку з проживанням її в м. Змієві. Разом з тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості містить відомості про часткову оплату житлово-комунальних послуг: за листопад 2023 року - 624,54 грн, за грудень 2023 року - 953,86 грн, за лютий 2024 року - 464,94 грн, за квітень 2024 року - 2\~378,25 грн, за червень 2024 року - 1\~668,28 грн. Доказів звернення відповідача до позивача у період з 17.02.2022 (набуття права власності на квартиру) по 31.10.2024 (кінцевий строк нарахованої заборгованості), з заявою про тимчасову відсутність за вказаною адресою матеріали справи не містять. Навпаки, заява [PERSON] від 21.02.2022 про дозвіл відкрити нарахування на холодну воду та стоки свідчить про намір користування житлово-комунальними послугами. Тому відсутні підстави для несплати вартості наданих комунальних послуг. Також, відсутні докази на спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості. Відомості про укладення письмового договору між позивачем та відповідачем 13.12.2024, а також встановлення лічильників у квартирі відповідача, судом не враховуються, що оскільки не охоплюються періодом надання послуг, за який позивач вимагає стягнення. Таким чином, позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг власного житла за період з 01.10.2023 по 31.10.2024, тому позов про стягнення з неї заборгованості станом на 31.10.2024 є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 11 002\~грн 23 коп. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved