Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, про що 13 жовтня 2021 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 21857). На день смерті їй належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,25 га, що знаходиться на території села Вінницькі Стави, Вінницько-Ставської сільради Васильківського району, Київської області, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії КВ 1538, виданого Вінницько-Ставською сільською радою 28 листопада 1995 року [PERSON] , який помер [INFO] . Також, померлому [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , але не був зазначений до спадкового майна після смерті [PERSON] . Померлому [PERSON] житловий будинок належав на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, що був посвідчений 24 липня 1989 року [PERSON] секретарем виконавчого комітету Вінницько-Ставської сільської Ради народних депутатів Васильківського району, Київської області за реєстром № 27. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 27 жовтня 2022 року за № 70441858 державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Наталією Феліксовною зареєстровано спадкову справу за № 69847183, спадкодавець [PERSON] [INFO] , померла [INFO] . 25.10.2022 державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії позивачу, яка звернулась 18.10.2022 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не могла звернутись із заявою про прийняття спадщини через розпочату збройну агресію РФ та була змушена виїхати разом з родиною за кордон. Відтак, просить позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2024 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.06.2024 року після відкриття провадження позов залишений без руху. 22.08.2024 року на виконання Ухвали суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.04.2025 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача направив заяву 25.04.2025 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Від представника відповідача 02.07.2024 року надійшов відзив, у якому останній просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України та розглядати справу за відсутності представника відповідача. Датою рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складання повного судового рішення 16.06.2025. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 13.10.2021 складено відповідний актовий запис № 21857 (а.с. 9). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70441858 від 27.10.2020, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, номер у реєстрі 69847183, місце заведення м. Київ, Шоста київська державна нотаріальна контора, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] , дата реєстрації 27.10.2022 (а.с. 26). У постанові державного нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2022 зазначено, що 18.10.2022 до Шостої київської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , відтак державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 8). Звертаючись з позовом, [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення для прийняття спадщини, позивач вказує військову агресію та вимушений виїзд за кордон, а отже, просила суд надати додатковий строк на прийняття спадщини строком 3 місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, перебування спадкоємця тривалий час за межами України у зв`язку із вимушеним виїздом позивача за кордон у зв`язку із військовою агресією РФ проти України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є строк три місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved