Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Михайлик С.І. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2016 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2088. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . З часом шлюбні відносини між сторонами поступово погіршились. З 2022 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Наразі спілкування між сторонами припинено, кожен живе своїм життям. Кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20 травня 2025 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою від 21 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2016 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2088, про що було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 23 серпня 2016 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2020 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що спільне життя подружжя не склалось, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним.

Outcome: approved