Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] - її батько. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-ІІ», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», літньої кухні літ.«Д», гаража літ.«Е», літньої кухні літ.«Є», криниці під № 1, вигрібної ями під № 2, воріт з хвірткою під № 3, огорожі під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна також увійшли: - земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 7324583500:02:001:0193, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Їжівці, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 346007; - земельна ділянка площею 0,0674 га, кадастровий номер 7324583500:02:001:0194, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Їжівці, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 346008; - земельна ділянка площею 0,2973 га, кадастровий номер 7324583500:01:004:0066, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Їжівці, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 346008; - земельна ділянка площею 0,33 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Їжівська сільська рада, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 002337. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 05 серпня 2016 року позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б. із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа № 25/2016. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,33 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Їжівська сільська рада, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 002338. Позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а тому відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину щодо вищезгаданих земельних ділянок позивач також не може в зв`язку з тим, що позивачу необхідно подати нотаріусу правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки державні акти на право власності на земельні ділянки. Такі документи позивач подати не може у зв`язку з втратою оригіналів державних актів. \~ \~ \~ \~Крім позивача, є дев`ять спадкоємців за законом першої черги - діти спадкодавців, відповідачі по справі. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності на вказане вище будинковолодіння та на земельні ділянки. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду направили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову та на спадщину після смерті батьків не претендують. Визнання позову відповідачами, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Факт його смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 21 червня 2016 року (а.с.58). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-ІІ», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», літньої кухні літ.«Д», гаража літ.«Е», літньої кухні літ.«Є», криниці під № 1, вигрібної ями під № 2, воріт з хвірткою під № 3, огорожі під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Забудовником вказаного домоволодіння був [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чудейської сільської ради від 07 березня 2025 року № 431. Як вбачається з довідки Їжівського старостинського округу Чудейської сільської ради від 07 серпня 2023 року № 692 станом на 15 квітня 1991 року вказане домоволодіння відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», головою двору був [PERSON] . \~ \~ \~ \~Разом з тим, застосування норм статей 120, 123 ЦК УРСР вважається правильним при належному з`ясуванні питання щодо правильності зарахування будинку до суспільної групи господарств (див. постанову Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року по справі № 6-192цс14). Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але\~\~не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР\~\~від 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), а згодом - Вказівками № 69. Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Як вбачається з листа архівного відділу Чернівецької районної державної адміністрації від 07 березня 2025 року № 283 рішення колгоспу «Ватутіна» с.Чудей за 1949 1991 роки включно щодо прийняття [PERSON] в члени колгоспу відсутнє. Таким чином, вказане домоволодіння необґрунтовано зараховано до суспільної групи «колгоспний двір», а тому воно в цілому належало [PERSON] як забудовнику. До складу спадкового майна також увійшли: - земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 7324583500:02:001:0193, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Їжівці, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 346007; - земельна ділянка площею 0,0674 га, кадастровий номер 7324583500:02:001:0194, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Їжівці, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 346008; - земельна ділянка площею 0,2973 га, кадастровий номер 7324583500:01:004:0066, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Їжівці, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 346008; - земельна ділянка площею 0,33 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Їжівська сільська рада, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 002337. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 05 серпня 2016 року позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б. із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа № 25/2016. [INFO] померла [PERSON] . Факт її смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 15 грудня 2022 року (а.с.62). \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,33 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Їжівська сільська рада, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 002338. Позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а тому відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину щодо вищезгаданих земельних ділянок позивач також не може в зв`язку з тим, що позивачу необхідно подати нотаріусу правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки державні акти на право власності на земельні ділянки. Такі документи позивач подати не може у зв`язку з втратою оригіналів державних актів, про що свідчить відповідне оголошення, опубліковане в газеті «Рідний край» від 13 березня 2025 року за № 10 (9028). \~ \~ \~ \~Крім позивача, є ще дев`ять спадкоємців за законом першої черги - діти спадкодавців, відповідачі по справі, які спадщину не приймали. \~ \~ \~ \~Статтею 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно висновку про вартість майна, будинковолодіння складається із: житлового будинку літ.«А-ІІ», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», літньої кухні літ.«Д», гаража літ.«Е», літньої кухні літ.«Є», криниці під № 1, вигрібної ями під № 2, воріт з хвірткою під № 3, огорожі під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, визнання позову відповідачами, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved