Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Представник ТОВ «Іннова Фінанс» звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 26.04.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3814440424, відповідно до умов позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 75\~125,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14 000, 00 грн.; заборгованість за процентами\~52\~080,00 грн.; 9045,00 грн. -\~пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, разом з позовом зазначила про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці. Разом з тим, клопотання представника відповідача не є безумовною правовою підставою для відкладення розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідач та його представник\~в судове засідання вп`яте поспіль не з`явилися, при цьому відзив на позов, а також будь-яких заперечень щодо позовних вимог чи розміру заборгованості не надали. Так, з метою забезпечення строків розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги\~ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню спору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26.04.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3714440424, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором zzruf4aqr. Відповідно до п. 2.2 договору позики, на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно із п. 2.3, 2.4, 2.5 договору позики, сума кредиту (загальний розмір) складає: 14\~000,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Відповідно до 2.6 договору позики, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 2.6.1 стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору. Згідно із п. 2.7 договору позики, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.10.2 договору позики, загальні витрати за кредитом (споживчим кредитом) на дату укладення договору складають: 2.10.2.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 75\~600,00 грн.; 2.10.3. денна процентна ставка на дату укладення договору складає: 2.10.3.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50%. Згідно із п. 3.1 договору позики, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Відповідно до п. 3.2 договору позики, сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Данти надання кредиту: 26.04.2024 року або на наступний за ним календарний день. Згідно із п. 3.5 договору позики, кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.1 договору позики, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного п. 6.3 договору. Згідно із п. 7.1 договору позики, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.4 договору позики, за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. 26.04.2024 року додатково [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ltoxy5585 підписано паспорт споживчого кредиту. Згідно із квитанцією до платіжної інструкції № 19839-1354-104036390 від 26.04.2024 року, ТОВ «Іннова Фінанс» перераховано 14\~000,00 грн., призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» поповнення картки Visa/MasterCard/НПС Простір [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості, вказаного в позовній заяві, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Іннова Фінанс» за договором позики № 3814440424 від 26.04.2024 року в розмірі 75\~125,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14 000, 00 грн.; заборгованість за процентами\~52\~080,00 грн.; 9045,00 грн. -\~пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якшо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.\~ У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 вказаного закону). Оскільки договір позики підписаний [PERSON] шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладний з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Стаття 626\~ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Під час розгляду справи, відповідач не надав доказів належного виконання зобов`язань за договором позики та повернення грошових коштів. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором позики № 3814440424 від 26.04.2024 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованості у розмірі 66\~080,00 грн., яка складається з: 14 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 52\~080,00 грн. заборгованості за відсотками, а тому позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо стягнення з відповідача пені за кожен день прострочення, суд зазначає наступне. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, було введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти по теперішній час. Прострочення відповідачем грошового зобов`язання щодо повернення грошових коштів мало місце в період дії в Україні воєнного стану. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене, оскільки період нарахування ТОВ «Іннова Фінанс» пені за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з 16.05.2024 р. по 20.12.2024 р., тобто безпосередньо в період дії воєнного стану, правові підстави для стягнення з [PERSON] пені в розмірі 9045,40 грн., як складової частини заборгованості за договором позики, відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 21 від 09.01.2025 р. На підставі ст.141,142\~ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, в сумі 2130,73 грн.

Outcome: partial