Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

12 березня 2025 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з останнього на їх користь заборгованість за Договором №7931219 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.05.2024 року у розмірі 47\~542,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7931219 про надання споживчого кредиту, відповідач отримав кредит у розмірі 7\~800,00 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «Приват банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. 04 червня 2024 року між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою сума кредиту була збільшена до 14\~800,00 грн. Кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн, згідно Додаткового договору були перераховані Відповідачу 04.06.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] .\~24 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №24.12/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі божників. Всупереч умовам договору відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором станом на 24 грудня 2024 року становить 47\~542,00 грн, з яких 14\~800,00 грн - заборгованість за кредитом, 25\~800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами та 6 942,00 грн\~заборгованість за штрафом. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та понесені судові витрати. 19 березня 2025 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також витребувано в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (ЄДРПОУ: 14360570, Місце знаходження: 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д), інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 27.05.2024 року по 01.06.2024 року та за період з 04.06.2024 року по 09.06.2024 року з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 27.05.2024 року по 01.06.2024 року та в період з 04.06.2024 року по 09.06.2024 року. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. На адресу місця проживання відповідача судом була направлена судова повістка разом з копіями відповідних документів. Крім того, відповідача було повідомлено про час та місце судового засідання відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковане 12.06.2025. Відповідно до ч. 3 ст.\~131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст.\~44\~ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», проти винесення заочного рішення не заперечували. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст.\~281\~ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №7931219, за умовами якого кредитодавець надає позичальниці кредит в сумі 7\~800,00 грн на строк 360 днів, стандартна процентна ставка фіксована 1,50% в день та знижена процентна ставка 1,125% в день. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором «С6906». Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (а.с.15-23). 04 червня 2024 року між ТОВ «Авентус України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №7931219 про надання споживчого кредиту від 27 травня 2024 року, якою сторони збільшили суму кредиту на 7\~000,00 грн. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором «С8932» (а.с. 29-30). Відповідно до листа ТОВ «Пейтек Україна» №20241226-41.3 від 26 грудня 2024 року на підставі укладеного між ним та ТОВ «Авентус Україна» договору про організацію переказу грошових коштів №190122-1 від 19 січня 2022 року та договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 04 липня 2024 року, успішно перераховано ТОВ «Авентус Україна» кошти на користь відповідача 27 травня 2024 року в сумі 7\~800,00 грн, та 14 червня 2024 року в сумі 4000,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 27-28). Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents. Відповідно до розрахунку заборгованості борг за вказаним кредитним договором складає 47\~542,00 грн, з яких 14\~800,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 25\~800,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості, 6\~942,00 грн заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (фактор) укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові за плату належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 57-62). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] в сумі 47\~542,00 грн, з яких 14\~800,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 25\~800,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості, 6\~942,00 грн заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору. Відтак, відповідно до умов зазначених у договорі факторингу Товариство за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. З інформації АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) випущено платіжну картку № [NUMBER] IBAN [NUMBER] . З даних виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 27 травня 2024 року по 09 червня 2024 року встановлено, що 27 травня 2024 року на картку зараховано переказ в сумі 7\~800,00 грн та 04 червня 2024 року зараховано переказ в розмірі 7\~000,00 грн (а.с. 94-95). Відповідно до частини 1 статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з частиною 3статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частинами 12 та 13статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За вимогами ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика»)\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог статей 525-526,530,1050 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст.517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За приписами ст. ст.\~12,\~81,\~89 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем підтверджено факт укладення відповідачем кредитного договору №7931219 від 27 травня 2024 року та додаткової угоди від 04 червня 2024 року, отримання ним кредитних коштів у розмірі 14 800,00 грн та користуванням ними, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, проте на цей час вся сума заборгованості не погашена. Відповідачем у свою чергу не спростовано розмір кредитних коштів, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40\~600,00 грн на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» як набувача права вимоги на підставі договору факторингу, підлягають задоволенню. Щодо стягнення 6 942,00 грн. заборгованості у вигляді штрафу за кредитним договором №7931219 суд виходить з такого. Відповідно до п.18 Прикінцевих та\~перехідних\~положень Цивільного\~кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Відповідно до\~статті 4 ЦК України\~основу цивільного законодавства України становить\~Конституція України. Основним актом цивільного законодавства єЦивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо\~ЦК України\~та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України(постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Відповідно до частини першої\~статті 14 ЦК України\~особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що штрафні санкції за кредитним договором №7931219 нараховані за період з липня 2024 по 01 вересня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Відтак, [PERSON] звільняється від обов`язку сплати штрафу на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно дост.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року №02/08/2024 року (а.с.68-69), акт прийому-передачі наданих послуг №26 від 29 грудня 2024 року (а.с. 72), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.71), платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1866 від 30 грудня 2024 року (а.с. 74). Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що вказана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом цього позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України\~щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. З урахуванням викладеного, та оскільки судом встановлено безпідставність вимог позивача про стягнення штрафу за кредитним договором №7931219 від 27.05.2024, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договорам підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 40\~600,00 грн, з яких: 14\~800,00 грн. заборгованість за кредитом; 25\~800,00 заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково, а саме на 85,4%, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених щодо неї вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~085,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial