Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила суд: розірвати договір довічного утримання від 23 червня 2022 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інною Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 244. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 червня 2022 року, між позивачем та відповідачем укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. (реєстровий номер 244), зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 червня 2022 року, за реєстраційним номером 2602505471080, відповідно до якого громадянка [PERSON] , набула в особисту приватну власність житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] загальною площею 83.7 кв.м та земельну ділянку площею 0,1847 га. Пунктом першим цього договору передбачено, що відчужувач передала у власність набувачу, а набувач прийняв від відчужуване у власність житловий будинок та земельну ділянку, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, визначених ним договором. Відповідно до пункту четвертого цього договору набувач зобов`язаний надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, а також усі види утримання. За згодою сторін у цьому договорі грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується набувачем, складає 2000 грн. щомісячно. Відповідно до порядку надання допомоги, що встановлена між сторонами зазначена сума повинна сплачуватися набувачем не пізніше двадцятого числа кожного місяця за наступний місяць. Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу, включає в себе: забезпечення відчужувача необхідним одягом в залежності від сезону, ліками, житлом, медичним лікуванням і відпочинком, доглядом та необхідною допомогою, зберігати у її довічному безкоштовному користуванні вкачаний житловий будинок з господарськими спорудами та вказану земельну ділянку. Відповідач на початку листопада 2022 року, виїхала за кордоном на постійне місце проживання, та зазначені вище умови договору не виконує з часу його укладення, а саме: не сплачує матеріального забезпечення, не забезпечує послугами медичної допомоги, лікарськими засобами, медикаментами, харчуванням, необхідним одягом та в цілому не вчиняє жодних дій,. спрямованих на утримання позивача в будь-якій формі, навіть не цікавиться її життям та станом здоров`я за допомогою засобів телефонного зв`язку. Відповідачем жодного разу не здійснено нарахування грошового забезпечення відповідно до умов укладеного договору. Будь-які грошові розрахунки відповідача з позивачем у готівковій формі не здійснювалися також, що підтверджується відсутністю будь-яких документів, розписок про отримання коштів. Протягом усього часу дії вказаного договору щодо догляду (опікування) позивача здійснював її колишній чоловік [PERSON] . Як передбачено пунктом 19-20 договору, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний в судовому порядку, передбаченому чинним законодавством України: на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини на вимогу набувача. У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги. Не заперечували щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась повторно, про час та дату слухання справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації місця проживання та шляхом направлення смс-повідомлення про виклик до суду, відзив на позовну заяву до суду не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Віріч Інна Петрівна у судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. У судовому засіданні за клопотанням сторони позивача допитано свідка [PERSON] , який суду пояснив, що відповідач у справі є його колишньою дружиною, позивача знає, та на даний час доглядає за нею та допомагає. На момент укладення договору довічного утримання був одружений з [PERSON] та договір укладався у його присутності. У листопаді 2022 року дружина виїхала за кордон і більше не поверталась, умови договору не виконувала, догляд за [PERSON] не здійснювала. Грошові кошти на утримання [PERSON] жодного разу не надавала. На даний час він та його син здійснюють догляд за [PERSON] з власної ініціативи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.06.2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. та зареєстровано у реєстрі за № 243. Згідно даного договору [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1874 га з кадастровим номером 7124989000:02:001:0085, цільове призначеня для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , на умовах цього договору, при цьому [PERSON] зобов`язується довічно повністю утримувати [PERSON] забезпечуючи її одягом, в залежності від сезону, медичним лікуванням і відпочинком, ліками, житлом, доглядом та необхідною допомогою, зберігши у її довічному безкоштовному користуванні вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та вказану земельну ділянку. Відповідно до п. 6 вказаного договору, вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 2000 грн щомісячно. На підставі вказаного договору довічного утримання на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1874 га з кадастровим номером 7124989000:02:001:0085 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. зареєстровано обтяження заборону на нерухоме майно №63958912 від 23.06.2022 р. та № 63959408 від 23.06.2022 р. особа, майно якої обтяжується [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] не виконує свої обов`язки по догляду та утримання [PERSON] , передбачені Договором довічного утримання від 23.06.2022 року, що підтверджується також показами свідка [PERSON] . Враховуючи вказані обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81\~ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756\~ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19. На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконувала та не виконує свої обов`язки по догляду та утримання [PERSON] , передбачені договором довічного утримання від 23.06.2022 року, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. та зареєстровано у реєстрі за № 243, про що суду надано позивачем переконливі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. У зв`язку з повним задоволенням позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved