Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє представник адвокат Книш Р.В. звернувся до суду із позовом до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що він являється сином померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до закону, він являється спадкоємцем майна, що належало померлому. Після звернення до нотаріальної контори йому було повідомлено, що ним пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлені законом строки він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав, що з 14.12.2023 року батько виписаних з їхнього спільного місця проживання і зареєстрований за іншою адресою, також 16.05.2024 року виїхав за кордон, а повернувся 21.09.2024 року, у зв`язку із чим пропустив шестимісячний строк звернення до органів нотаріату, у зв`язку із цим просить суд винести рішення, яким визначити йому, [PERSON] , додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.02.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області, на 03.03.2025 на 10 годину. Згідно ухвали суду від 12.03.2025, клопотання представника позивача адвоката Книша Р.В. про повернення до стадії підготовчого провадження, задоволено. Судом постановлено про повернення на стадію підготовчого провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Підготовче засідання в справі призначено на 17 березня 2025 року на 10 год. 30 хв., про що повідомлно учасників справи. Ухвалою суду від 17.03.2025, клопотання представника позивача адвоката Книша Р.В. про витребування доказів, задоволено. Витребувано в приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Гоцуляк О.А. копію матеріалів спадкової справи, яка відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , для визначення кола спадкоємців. Ухвалою суду від 24.03.2025, за клопотанням сторони позивача замінено первісного відповідача Гусятинську селищну раду Чортківського району Тернопільської області на належного відповідача [PERSON] в цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 30.04.2025 представником відповідача адвокатом Возьним Я.В. подано відзив на позов, в якому сторона відповідача виклала свої заперечення щодо позову, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , (надалі спадкодавець). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, яке він заповів відповідачу, про що свідчить заповіт складеним приватним нотаріусом Гречанівським А. Я. 13 грудня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №1934. [INFO] померла [PERSON] , дружина спадкодавця [PERSON] , і так як спадкодавець залишився сам, для надання йому належного догляду, так як він постійно хворів, та потребував постійного стороннього догляду, переніс два інсульти, являвся інвалідом другої групи, син спадкодавця [PERSON] забрав його жити до свого будинку в [ADDRESS] та належним чином зареєстрував до даного житлового будинку, де спадкодавець проживав до дня смерті. Стосунки між спадкодавцем та позивачем були не приязні, позивач погано відносився до свого батька, ображав його, приходив до нього тільки, щоб взяти кошти на свої потреби, ніяким чином не допомагав йому. Позивач вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини, тому, що не знав, що батько був виписаний з житлового будинку по [ADDRESS] , та чекав поки сплине шість місяців, з дня смерті для оформлення документів. На думку сторони відповідача, позивачем не доведено та не представлено доказів того, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин. Ухвалою суду від 26.05.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області, на 5 червня 2025 року на 10 годину 30 хв. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] адвокат Книш Р.В. підтримали поданий позов. Представник відповідача [PERSON] адвокат Возьний Я.В. посилався на безпідставність позовних вимог. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідка, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності і приходить до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. (ст.1241 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року справа № 703/4978/19, провадження № 61-13783 св 21. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до приписів статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина. За даними Спадкового реєстру, а також згідно матеріалів спадкової справи №21/2024, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належити на день смерті і на що він законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Гоцуляк О.А. 22 грудня 2021 року за р. № 663. [PERSON] у тексті цього заповіту не згаданий. Згідно довідки з реєстру територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 14.01.2025, [PERSON] в період з 23.09.2019 по 14.12.2023 мав місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 14.12.2023 по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10). Як встановлено, [PERSON] є спадкоємцем в порядку вимог ст. 1241 Цивільного кодексу України. Встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 16 листопада 2024 року. Як слідує із змісту повідомлення нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Гоцуляк Ольги Анатоліївни від 13.01.2025 №2/02-14, нотаріусом повідомлено позивача про те, що 19 липня 2024 року до спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , мною, Гоцуляк О.А., приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, була заведена спадкова справа № 21/2024. [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Гоцуляк О.А. 22 грудня 2021 року за р. № 663 щодо всього свого майна. [PERSON] у тексті цього заповіту не згаданий. Однак, [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку вимог ст. 1241 Цивільного кодексу України. Розяснено право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. (а.с.11). Як встановлено, відповідач [PERSON] , який на день смерті проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , 19.07.2024 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, що стало підставою для заведення спадкової справи №14/2021. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] , який є спадкоємцем в порядку вимог ст. 1241 Цивільного кодексу України 03.10.2024 подав до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] у строк, визначений ст.1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, тому в силу ст.1271 ЦК України, вважається таким, що не прийняв спадщину. Як вбачається із змісту позовних вимог [PERSON] просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на те, що йому не було відомо про те, що його батько [PERSON] був знятий з реєстрації з 14.12.2023 за місцем їхнього постійного проживання по [ADDRESS] . Тому він не знав, що йому слід було подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, позивач з 16.05.2024 (день смерті батька) по 21.09.2024 перебував за кордоном. На підтвердження факту стороною позивача копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] від 22.08.2018, що підтверджує факт перебування [PERSON] за межами України з 16.05.2024 (день смерті батька) по 21.09.2024. (а.с.8). Допитаний в якості свідка [PERSON] суду дав показання про те, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , він бачив пригнічений стан батька, тому забрав його жити до свого будинку за адресою: [ADDRESS] . А зареєстрував батька за його фактичним місцем проживання 14.12.2023, тому що його брат [PERSON] жалівся, що йому через реєстрацію батька не виходить субсидія. [PERSON] переніс 2-й інсульт, потребував стороннього догляду. Брат час від часу навідувався до батька, про те допомоги йому не надавав. [INFO] , коли помер їх батько, він зателефонував братові, але [PERSON] повідомив, що він збирається в Польшу. Таким чином, допитаний свідок [PERSON] додатково підтвердив обізнаність позивача [PERSON] щодо постійного місця проживання та реєстрації спадкодавця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, державна реєстрація спадкодавця у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті за цією адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Таким чином твердження сторони позивача про його необізнаність щодо місця реєстрації спадкодавця як поважну причину пропуску строку є безпідставним. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. (Постанова Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19). Посилання позивача на його перебування за кордоном як на підставу поважності пропуску строків звернення з заявою про прийняття спадщини суд визнає необґрунтованим, оскільки факт перебування позивача в Республіці Польща сам по собі не доводить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Ці обставини лише додатково підтверджують, що [PERSON] за кордоном перебував легально і не мав жодних перешкод для звернення з заявою про прийняття спадщини через консульську установу чи направлення такої заяви за допомогою засобів поштового зв`язку, про те за відсутності будь-яких перешкод позивач не вчинив дій з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Доказів неможливості зявитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. Перебування за кордоном не є поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, якщо спадкоємець мав можливість подати заяву через консульські установи, поштою або електронним повідомленням. Поважними причинами пропуску строку є лише ті, що пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 26 березня 2025 року в справі 522/18483/21. Як встановлено, 21.09.2024 позивач [PERSON] повернувся в Україну, проте до 16.11.2024 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк не звернувся. На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а саме з 16.05.2024 по 16.11.2024. Відмовляючи у задоволенні позову суд залишає судові витрати зі сплати судового збору за позивачем.

Outcome: dismissed