Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

12 травня 2025 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 48148,36 грн та судові витрати, в тому числі, витрати на правничу (правову) допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників (додаток №1 до договору), зокрема за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2016111442_CARD від 15.08.2017, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Також позивач у позові зазначає, що 15.08.2017 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2016111442, відповідно до п.1.1 якого відповідач отримала кредит на придбання товару. Як стверджує позивач, цей договір є змішаним, у якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг: кредитування та видача і обслуговування картки. Відповідно до розділу 2 Договору позичальник підтверджує факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток, що розміщений на сайті банку та на умовах викладених в розділі 2 Договору (надалі - Угода). Відповідно до пункту 2.1. Договору про споживчий кредит за умовами належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Пунктом 2.4. Договору визначено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладання Угоди розмір процентів становить 40 % річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день. Пунктом 2.5 Договору встановлено розмір процентної ставки в період дії пільгового періоду, який визначається правилами, який становить 0,01 % річних. Підтвердженням отримання картки є розписка, яка підписана позичальником. Підсумовуючи викладене, позивач стверджує, що 15.08.2017 відповідач звернулася до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши Договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними і зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав відповідачу кредитні кошти за послугою CARD. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було здійснено 16.11.2020. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості), загальний розмір заборгованості становить 48148,36 грн, з яких: 27049,86 грн - заборгованість по тілу кредиту, та 21098,50 грн - заборгованість по відсотках. 17 березня 2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка відповідачем не була отримана і повернулася позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2016111442_CARD від 15.08.2017 в сумі 48148,36 грн, що складається з: заборгованість по тілу кредиту 27049,86грн, та заборгованість по відсотках 21098,50 грн. Також просить суд стягнути із відповідача судові витрати, в тому числі витрати на правничу (правову) допомогу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 16 червня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (ас.97-98). Позивач явку представника в судове засідання, що призначене о 14 год 10 хв 16 червня 2025 року, не забезпечив, причин не прибуття представника в судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» безпосередньо позивача, що була отримана цим учасником справи 28.05.2025 о 02 год 49 хв 39 сек (а.с.103 зворот). Водночас представник позивача Кириченко О.М., 09.06.2025 через підсистему «Електронний суд», подала заяву, в якій виявила волю на розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення (вхідний №22866 від 09.06.2025, а.с.109). Відповідач [PERSON] у судове засідання 16 червня 2025 року о 14 год 10 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим 16 червня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 15 серпня 2017 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2016111442 (далі Кредитний договір, а.с.13). Відповідно до п.1.1, 1.4, 1.6, 1.6.1 Кредитного договору, АТ «ОТП Банк» надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту: 11548 грн на придбання товару/послуг; 0 грн 00 коп на сплату комісії за надання кредиту; 250 грн на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді (смс-інформування); загальна сума кредиту: 11798,90 грн; строк кредиту: 9 місяців; сума першого внеску: 0 грн 00 коп; розмір процентної ставки: 0,01% річних. Позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 15 травня 2018 року. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашеннями суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного договору. Для розрахунку використовується база, виходячи з 365 днів у році. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів та фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, виключаючи день видачі та повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов цього договору. Крім того, розділом 2 Кредитного договору передбачено, що цим банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт, Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщені на інтернет сайті банку, та на умовах, викладених в цьому розділі (надалі - Угода). Розмір кредитного ліміту складає 1000 грн. Строк дії кредитної лінії 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку та на дату укладення Угоди розмір процентів становить 40% річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день. Також п.3.1 Кредитного договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитних договором та / чи Угодою третій особі. Підписанням цього договору позичальник надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за Кредитним договором та / чи Угодою третій особі. Із розділу «Позичальник» Кредитного договору суд встановив, що означений правочин підписаний позичальником (відповідачем) [PERSON] власноручним підписом. Крім того, 15 серпня 2017 року відповідачем [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.14). Згідно розділу «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» вказаного Паспорту споживчого кредиту, тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту: 11798,90 грн; строк кредитування: 9 місяців. Із розділу «Інформація щодо річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» суд встановив, що процентна ставка становить 0,01% річних; тип процентної ставки: фіксована процентна ставка. Також із розписки, що міститься на а.с.15, суд встановив, що відповідач [PERSON] отримала банківську карту, маска картки: [NUMBER] , зі строком дії до липня 2020 року. Як вбачається зі звіту-рахунку за період з 15 серпня 2017 року по 24 березня 2023 року, який складений 08 березня 2024 року по рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , останній видано платіжні картки: MasterCard Standard 2 INSTANT [NUMBER] та MasterCard Standard 2 OLENA LYTVYNIUK * [NUMBER] ; [PERSON] у вищевказаний період часу користувалася вказаними картками та кредитним лімітом, який був встановлений на них, за їх допомогою відбувалося зняття коштів, сплата послуг та товарів, а також їх часткове повернення (а.с.59-85). Згідно розрахунку заборгованості за договором №2016111442_CARD від 15 серпня 2019 року картковий рахунок [NUMBER] про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту [PERSON] , складеного станом на 24 березня 2023 року, відповідачу [PERSON] нараховано заборгованість у сумі 48148 гривень 36 копійок з підстав того, що нею використано кредитних коштів на загальну суму 47348,13 грн, а повернуто кредитодавцю 33317,86 грн; водночас сума несплачених відсотків за користування кредитом складає 27580,36 грн, 150 грн плати за обслуговування рахунку, та 6387,73 плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування (47348,13 грн 33317,86 грн = 14\~030,27 грн; 14\~030,27 грн + 27580,36 грн + 150 + 6387,73 грн = 48\~148,36 грн, що відповідає ціні позову) (а.с.16-58). Також суд встановив, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» («Клієнт») та ТОВ «Брайт Інвестмент» («Фактор») укладено Договір факторингу №24/03/23 (далі договір факторингу), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №265 (а.с.6-10). Відповідно до п.1.1 Договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно п.1.2 Договору факторингу, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. Відповідно до п.1.4 Договору факторингу, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Згідно п.6.1 Договору факторингу, у відповідності до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів. Відповідно до п.6.2.3 Договору факторингу, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п.8.1 Договору факторингу, копії всієї документації, крім довідок про рух коштів по рахункам (виписки по рахунку боржника) та детальних розрахунків заборгованості по кредитному договору на дату укладення договору факторингу, щодо боржників, яких включено до реєстру боржників №1 та №2 (Додаток №1), вказаних в акті приймання передачі права вимоги до боржників та за якими сума загального боргу вказана у Реєстрі боржників №1 та №2 (Додаток №1) як «сума загального боргу в гривні» складає більше ніж 2000 гривень, клієнт зобов`язаний передати фактору протягом 8 місяців з моменту передачі вищезазначеного реєстру боржників. Факт оплати фактором (ТОВ «Брайт Інвестмент») клієнту (АТ «ОТП Банк») вартості договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 судом встановлено на підставі платіжної інструкції №46 від 24.03.2023, відповідно до якої ТОВ «Брайт Інвестмент» сплатило АТ «ОТП Банк» 7\~155\~00,00 грн за перехід права вимоги згідно означеного правочину (а.с.12). Відповідно до Витягу з додатку №1 до Договору факторингу №24/03/2023, укладеного 24 березня 2024 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2016111442 від 15.08.2017, у загальній сумі 48148 гривень 36 копійок, з яких: 27049 гривень 86 копійок\~- загальна сума боргу по тілу кредиту, та 21098 гривень 50 копійок -\~загальна сума боргу по відсотках (а.с.11). Суд, безпосередньо дослідивши усі матеріали цивільної справи №711/4061/25, дійшов висновку, що заборгованість за Кредитним договором підлягає до стягнення із відповідача у заявленому розмірі з огляду на таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України),\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 512 ЦК України\~встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 627 ЦК України,\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч.1 ст.\~626 та ч.1 ст.\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1,2 ст 1056-1 ЦК України,\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України,\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 \~ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України,\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За встановлених обставин, на підставі досліджених матеріалів цивільної справи, враховуючи викладені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за Кредитним договором, не повернувши кредитодавцю як основну суму боргу, так і, обумовлені цим правочином, відсотки за користування кредитом, тому факт порушення умов означеного договору зі сторони відповідача є доведеним стороною позивача. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів як неотримання нею у кредит від АТ «ОТП Банк» грошових коштів за Кредитним договором, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, і сплати обумовлених відсотків за користування кредитом, у строки, передбачені цим правочином. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала у повному обсязі грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту (тіла кредиту та відсотків за користування ним) за Кредитним договором як первинному кредитодавцю АТ «ОТП Банк», так і його правонаступнику в спірних правовідносинах ТОВ «Брайт Інвестмент», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача заборгованості за Кредитним договором у сумі 48\~148,36 грн, з яких 27049,86 грн заборгованість за тілом кредиту, та 21098,50 грн заборгованість за відсотками, підлягає задоволенню. Що стосується прохання позивача, що викладене у п.2 прохальної частини позовної заяви, про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає про таке. Як встановлено судом, керівником ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М., 10.06.2025 засобами поштового зв`язку, подана до суду заява про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу (вхідний №23614/25 від 13.06.2025, а.с.111-112). Згідно означеної заяви, позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч.1,2,3\~ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведена правова позиція є чинною і станом на день ухвалення судом рішення у справі №711/10120/24, доказом чому є постанова Верховного Суду від 15.01.2025 у справі №386/136/21 (провадження № 61-10886св24). Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023,\~укладеного між\~ТОВ «Брайт\~Інвестмент» та\~адвокатським бюро\~«Юлії Чміль»\~(а.с.115-116);\~2)\~додатку №1\~від 01.05.2023\~до \~договору про\~надання правової\~(правничої)\~допомоги №01/05-23\~від 01.05.2023,\~в якому\~міститься перелік\~видів правової\~допомоги та\~їх вартість\~(а.с.117-118);\~3)\~акту про\~надання правничої\~допомоги № 0906-25/Б від 09.06.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023, згідно п.2 якого вартість послуг за надані послуги у межах цивільної справи №711/4061/25, що грунтується на тарифах, погоджених сторонами в Додатку №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023, становить суму 8500 грн, що включає: ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів Клієнтом, аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (3 год, 4500 грн), а також складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду (4000 грн) (а.с.119); 4) свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №3080 від 10.06.2016 (а.с.113); 5) ордера серії АЕ №1267527 від 09.09.2024 (а.с.114). У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатським бюро «Юлії Чміль» в справі щодо стягнення заборгованості із відповідача [PERSON] , суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості. Суд також погоджується із позивачем, що вартість правничої допомоги в розмірі 8500 грн є співмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання такої роботи, обсягом виконаної роботи та ціною позову. У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що з аналізу статей\~10,\~11,\~12,\~13\~ЦПК\~України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті\~182\~ЦПК\~України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд,

Outcome: approved