Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа [INFO] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт отримання ним ушкоджень здоров`я 01.04.2022р., а саме - поранень одержаних внаслідок мінно-вибухової травми від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації між населеними пунктами смт.Калинівка та смт.В.Димерка на позиції оборони базування [NUMBER] окремої механізованої бригади ім.Чорних Запорожців ( [NUMBER] ОМБр, в/ч [NUMBER] , [NUMBER] ) та [NUMBER] окремого стрілкового батальону ЗС України з метою набуття статусу Учасника бойових дій по захисту Батьківщини. В судове засідання [PERSON] не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [INFO] , належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду у справі, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, направив заяву про розгляд справи на розсуд суду без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв заявника та представника заінтересованої особи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані заявниками документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що заявник [PERSON] є членом Територіальної оборони Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, відповідно до відомостей довідки №639 від 03.04.2022р. За змістом довідки б/н від 01.11.2022р. командира ДФ Калинівської ТГ №1, [PERSON] значиться добровольцем Добровольчого формування [INFO] на підставі контракту від 31.03.2022р., який був залучений до діяльності добровольчого формування [INFO] в межах завдань територіальної оборони, визначених п.3 ст.3 ЗУ «Про основи національного спротиву» № 1702-ІХ від 19.02.2022р. та п.2 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого Постановою КМУ №1449 від 26.12.2021р. та 01.04.2022р. - під час обстеження позицій оборони, спільно з представниками [NUMBER] окремого стрілового батальйону ЗС України, рухаючись на власному автомобілі між населеними пунктами смт.Калинівка та смт.В.Димерка здійснив наїзд на протитанкову міну в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22022101110000480, внесених 05.04.2022р. за ч.3 ст.110 КК України вбачається опис вищевказаних обставин за участю [PERSON] . З долученого висновку експерта №39 від 28.03.2024р. судово-медичної експертизи, проведеної за матеріалами досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні - останнім зазначено про наявність у [PERSON] тілесних ушкоджень, які утворились від дії металевих осколків при мінно-вибуховій травмі. Також, з долученої до матеріалів справи довідки МСЕК від 09.11.2023р., вбачається наявність у [PERSON] 3 групи інвалідності, встановленої довічно. Вирішуючи по суті заяву [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20. При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в установленому законом порядку. Заявник, звертаючись до суду із даною заявою просить встановити факт обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Проте, чинним законодавством передбачений інший позасудовий порядок його встановлення. Довідка про проходження військової служби видається командиром військової частини або начальником іншого підрозділу, що підтверджує перебування на військовій службі. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України, затвердженої наказом МОУ від 14.08.2008, № 402 (зі змінами) складається начальником медичної служби військової частини. Для її отримання (якщо не видали вчасно) потрібно з рапортом звернутись до командира військової частини, в який служить військовослужбовець. Довідка про обставини травми формується начальником медичної служби та затверджується підписом командира в/ч на підставі наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем (Стаття 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України). Наказ командира військової частини про загибель, поранення (контузію, травму, каліцтво) військовослужбовця здійснюється на підставі рапорту командира підрозділу, журналу бойових дій, бойового донесення, картки передового району, первинної медичної картки (Форма 100, Додаток 2 до Настанови з медичного забезпечення ЗС України на особливий період) тощо. Таким чином, для того, щоб отримати довідку про обставини травми, командир військової частини повинен видати наказ про поранення військовослужбовця. Заявнику необхідно зв`язатися з безпосереднім командиром та переконатися, що він/вона подав рапорт про подію (травму, поранення, контузію) до штабу в/ч; переконатися, що в Журналі бойових дій є відповідний запис. Якщо цього не було зроблено, потрібно самостійно скласти пояснення і рапорт на ім`я командира в/ч. У рапорті висловити прохання видати довідку про обставини травми (Додаток 3). До рапорту додати пояснення про обставини поранення (Додаток 4). За можливості, але не обов`язково, додати також пояснення 2-3 свідків (інших військовослужбовців, які були з ним в момент поранення) та відправити рапорт про подію, власні пояснення та пояснення свідків (за наявності) до своєї в/ч. У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться (Стаття 260 Статуту внутрішньої служби ЗС України). Термін видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у цьому випадку - п`ять днів. Службове розслідування може бути призначене в разі потреби з`ясувати обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром та визначення причинно-наслідкового зв`язку загибелі, поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця (перебування в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, самокаліцтва тощо) відповідно до статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Терміни видачі довідки про обставини травми будуть залежати від строків з`ясування обставин, які мають значення для прийняття рішення командиром та видання за фактом поранення наказу командира в/ч про поранення військовослужбовця. Таким чином законодавством передбачений інший позасудовий порядок встановлення факту, про який просить заявник. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що аналіз наданих на дослідження матеріалів, не дає можливості задовольнити направлену заяву та встановити факт поза розумним сумнівом, що має для заявника юридичне значення без шкоди правам та інтересам інших осіб. Суд підкреслює, що дана справа окремого провадження дає більше повноважень суду для отримання матеріалів за власною ініціативою. Однак, суд не має перебирати на себе весь тягар доказування та відшукування доказів необхідних для підтвердження одних фактів та спростування інших. Ініціатива має залишатись за автором звернення. Процесуальний закон зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази, не приховувати докази (п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України), чого, на переконання суду, заявник не дотримувався, оскільки не звертався до уповноважених органів з метою, вказаній у заяві - не отримував відмову у задоволенні його заяви та довів, що ним вчинено всіх можливих заходів по отриманню необхідних документів.

Outcome: dismissed