Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог вказав про те, що 07.09.2024 він уклав шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). [PERSON] є матір`ю трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження записаний в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, батько [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] . У заявника із дітьми склалися теплі сімейні відносини, діти прив`язались до нього, він забезпечує родину, в гарних стосунках з дітьми, приймає активну участь у вихованні та навчанні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Наразі, їх родина проживає за адресою: [ADDRESS] , у власному будинку заявника. Мати дітей - [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується заявою від 17.03.2025, яка зареєстрована в реєстрі за № 1294 та посвідчена приватним нотаріусом Шелудько В.П. Крім того, заявник вказав, що має постійний дохід, оскільки є військовослужбовцем. У сім`ї є власне житло. Умови для проживання дітей створені добре. Відповідно до висновку про стан здоров`я, заявник не має протипоказань щодо усиновлення дітей. Заявник не перебуває на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах. Він не був засудженим і не перебуває в розшуку. Зі станом здоров`я дітей та правовими наслідками усиновлення заявник ознайомлений. Просить змінити прізвище усиновлених дітей та по батькові. У судовому засіданні заявник та його представник адвокат Євич С.П. підтримали свої вимоги, заявник надав суду пояснення, аналогічні обставинам, викладеним ним у заяві, зазначив, що усвідомлює всі наслідки усиновлення дітей. У судовому засіданні мати дітей [PERSON] підтвердила згоду на усиновлення заявником її дітей, також зазначила, що між заявником та дітьми склались родинні відносини. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Жашківської міської ради Мінтей І.М. зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви. Та просить при розгляді заяви врахувати Висновок про доцільність усиновлення неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та відповідність його інтересам дітей. Опитана судом неповнолітня [PERSON] вказала, що із заявником у неї дружні, родинні стосунки, вона сприймає його як батька. Суд, вислухавши пояснення заявника, пояснення заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявник 07.09.2024 уклав шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.09.2024 (а.с. 12). [PERSON] є матір`ю трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-15). Батько [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження записаний в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 16). Батько [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] (а.с.21). Заявник займається вихованням неповнолітніх дітей дружини, піклується про них. Між ними склалися гарні відносини і діти вважають заявника батьком. Заінтересована особа - [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується заявою від 17.03.2025, яка зареєстрована в реєстрі за № 1294 та посвідчена приватним нотаріусом Шелудько В.П. (а.с. 24). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Жашківської міської ради про доцільність усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , усиновлення дітей заявником відповідає найкращим інтересам дітей, які матимуть батька. Умови проживання для дітей створені добрі, що підтверджується актом обстеження представниками служби у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації (а.с. 30-31). Відповідно до довідки ВЛК та висновку про стан здоров`я заявник не має протипоказань щодо усиновлення дітей, в наркологічному та психоневрологічному диспансерах на обліку не перебуває. Згідно із довідкою Міністерства внутрішніх справ України ФОВА-003363170 заявник на території України станом на 08.03.2025 року не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 20). Заявник є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 29). Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємо відповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дітей проводиться у їх найкращих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дітей. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заява [PERSON] про усиновлення є такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору. Заявник є учасником бойових дій, а тому застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має відбуватися при зверненні осіб, які в ньому зазначені, до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їхніх прав, а не тільки тих, які безпосередньо пов`язані з відповідним їхнім статусом (учасник бойових дій, постраждалий учасник Революції Гідності, Герой України), незалежно від характеру, предмета й підстав їхніх позовів. При цьому відповідне звільнення від сплати судового збору має відбуватися на всіх стадіях судового процесу. З огляду на викладені положення закону суд звільняє заявника від сплати судового збору за подачу цієї заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved