Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсним шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що між її сином [PERSON] та [PERSON] 30.06.2022 був укладений шлюб. Перед його реєстрацією відповідач переконувала її сина та заплатила йому за укладання шлюбу 100 доларів США. Жодного наміру створювати сім`ю, вести спільне господарство ні син, ні його дружина не мали. Згідно сповіщення від 03.10.2024 №10553 [PERSON] зник безвісті під час виконання бойового завдання. ЇЇ права в частині призначення пенсії порушені, оскільки вона не може подати документи через фіктивний шлюб сина, укладений з відповідачкою. Просила визнати шлюб, укладений між її сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30 червня 2022 року Новоушицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 61, недійсним з моменту укладення, тобто з 30.06.2022. 27.03.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Учасники справи до суду не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 30.06.2022 громадянин України [PERSON] та громадянка Китайської народної республіки [PERSON] зареєстрували шлюб в Новоушицькому відділі РАЦС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №61. [INFO] [PERSON] зник безвісті під час виконання бойового завдання в районі н.п. Маринівка Покровського району Донецької області, про що позивача повідомили сповіщенням від 03.10.2024 №10553. Згідно з довідкою від 09.10.2024 №486, складеною старостою Куражинського СО Гнатюком В. , за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї зареєстрованих входять: [PERSON] (заявник), [PERSON] (син, пропав безвісті), [PERSON] (дочка, постійно проживає в США). Довідка видана для пред`явлення до Новоушицької селищної ради. Частинами першою-другою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 36 СК України встановлено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Згідно із положеннями статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Відповідно до частини другої статті 41 СК України при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 42 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Частиною першою статті 44 СК України визначено, що у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України (ст. 45 СК України). Судом встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] . 30.06.2022 [PERSON] зареєстрував шлюб з громадянкою Китайської народної республіки [PERSON] . Позивач стверджує про фіктивність цього шлюбу, оскільки наміру створювати сім`ю, вести спільне господарство, проживати разом, її син не мав. Цей шлюб порушує її право на призначення пенсії, отримання матеріальної допомоги і надання пільг. Аналізуючи обставини, встановлені під час розгляду справи у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що позивач не надала жодних доказів порушення її прав внаслідок укладання шлюбу її сином. Перебування [PERSON] на момент зникнення безвісті в зареєстрованому шлюбі жодним чином не порушує прав позивачки на призначення пенсії, отримання матеріальної допомоги і надання пільг в установленому законодавством порядку. Також позивач не надає суду жодних доказів на підтвердження фіктивності шлюбу, укладеного її сином 30.06.2022 з громадянкою Китайської народної республіки [PERSON] . Суд вважає недопустимими доказами письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , засвідчені нотаріально старостою Куражинського старостинського округу Новоушицької територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області [PERSON] , оскільки зазначені особи мали бути допитані як свідки за клопотанням позивачки безпосередньо в судовому засіданні в порядку, визначеному статтею 230 ЦПК України. Довідка від 09.10.2024 №486, складена старостою Куражинського СО Гнатюком В., за адресою: [ADDRESS] , про склад сім`ї [PERSON] , складена для подання до органів праці та соціального захисту населення Новоушицької селищної ради, жодним чином не підтверджує доводів позову і не спростовує вищевикладених висновків суду. За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність і необґрунтованість позовних вимог, що має наслідком відмову в їх задоволенні. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed