Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

21.05.2025 року представник позивача адвокат Кірсанова А.В. звернулася до суду з позовом до акціонерного товарситва «Перший Український міжнародний банк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 50113 від 24.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості в сумі 46\~953,42 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 50113 від 24.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в сумі 46\~953,42 гривень. 18.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком Андрієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68222082 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Про наявність вказаного виконавчого провадження позивачка дізналася з АСВП та Єдиного реєстру боржників. Приватним нотаріусом не було повідомлено позивача про звернення до нього з заявою про вчинення виконавчого напису, на що він не міг відреагувати жодним чином, надати заперечення проти нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав б вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не перевірено безспірність вимог відповідача. Відповідачем відзив на позов не поданий. 22.05.2025 представником відповідача подана заява про визнання позову. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.06.2025 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Відповідачу та третій особі копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцезнаходження останніх та до електронних кабінетів через ЄСІТС. Відповідачем та третьою особою вказані документи отримані, у тому числі в їх електронних кабінетах ЄСІТС. Таким чином відповідач та третя особа повідомлені про розгляд справи належним чином. Дослідивши позовну заяву та заяву з процесуальних питань, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264\~ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би стягненню з нього у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.).

Outcome: approved