Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Виконавчий комітет Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що з\~відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2017, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2020 справа №161/4552/20. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] і [PERSON] [INFO] . З грудня 2019 [PERSON] , став проживати окремо, від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей самоусунувся, станом їхнього життя не цікавиться, з дітьми не спілкується. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.08.2020 у справі №161/4551/20 вирішено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , і [PERSON] , в розмірі 2600 грн щомісячно, починаючи з 20.03.2020. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.08.2021 у справі №161/10612/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, щодо ухилення від сплати аліментів встановлених рішенням суду. В жовтні 2021 [PERSON] , звернувся до суду про з позовом про виключення запису про нього як батька з актових записів про народження дітей. Після проведення судово молекулярно-генетичної експертизи вказаний позов ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області залишено без розгляду. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.06.2023 у справі №161/3113/23 від 08.06.2023 вирішено стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , 66 206,45 грн пеню за несвоєчасну сплату аліментів. За вказаних обставин, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дочок [PERSON] і [PERSON] [INFO] . 09 січня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 31.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Стретович І.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного. [PERSON] , завжди пам`ятав про своїх дітей і прагнув підтримувати з ними зв`язок. [PERSON] , визнає, що деякий час не платив аліменти, оскільки він перебував в активному пошуку роботи. Також, [PERSON] , здійснював догляд за матір`ю похилого вік, яка потребувала цілодобової паліативної допомоги внаслідок тяжкого захворювання. [INFO] померла мати відвідача і зараз він змушений доглядати за своїм хворим батьком. Представник відповідача вказує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом\~впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків,\~а позивач\~не надала\~достатніх доказів\~про те,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до задоволення. 11.04.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він заперечує проти доводів представника відповідача викладених у відзиві на позовну заяву. 05.05.2025 протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] , позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, позбавити [PERSON] батьківських прав. Представник позивача адвокат Коренга В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно дочок [PERSON] і [PERSON] , вказавши, що проживає окремо від доньок, проте має бажання допомагати їм матеріально, спілкуватися з ними. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів позивача заперечила з підстав їх необґрунтованості, які викладені у відзиві на позовну заяву. Наголосила, що [PERSON] , раніше не приділяв належну увагу щодо виховання та утримання дітей, проте змінив свою поведінку та піклується про них. Просила в задоволені позову відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Виконавчий комітет Луцької міської ради [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 27.05.2025 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступних висновків. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 164 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення наведених положень\~статті 164 СК України\~свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2020 у цивільній справі № 161/4552/20 між ними розірваний (а.с. 8, 9). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.6, 7). Рішенням\~Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] , в користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , і [PERSON] , в розмірі 2600 грн щомісячно, починаючи з 20.03.2020 (а.с. 10, 11). Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.08.2021 у справі №161/10612/21 [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, щодо ухилення від сплати аліментів встановлених рішенням суду (а.с. 13). В жовтні 2021 [PERSON] , звернувся до суду про з позовом про виключення запису про нього як батька з актових записів про народження дітей. Після проведення судово молекулярно-генетичної експертизи вказаний позов ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області залишено без розгляду (а.с.19). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.06.2023 у справі №161/3113/23 від 08.06.2023 ухвалено стягнути з [PERSON] ,. на користь [PERSON] , неустойку по сплаті аліментів за період 20 березня 2020 по 23 лютого 2023 в сумі 66 206,45 грн (а.с. 22, 23). Відповідно до характеристики департаменту освіти Луцької міської ради «Дошкільний навчальний заклад №13 Луцької міської ради» №05 від 18.01.2023, на [PERSON] та [PERSON] , батько [PERSON] , за час перебування [PERSON] і Дарії у закладі дошкільної освіти №13, жодного разу не відвідував заклад. Згідно довідки Комунального закладу «Луцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 13 Луцької міської ради» № 55 від 27.09.2024, де були вихованками [PERSON] та [PERSON] , за період перебування дітей в ЗДО батько [PERSON] не виконував батьківських обов`язків, не брав участі у вихованні дітей. Також, відповідно до довідки Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцький ліцей №24 Луцької міської ради» №533/7.15 від 27.09.2024, [PERSON] та [PERSON] навчаються у 2-В класі ЗСО «Луцький ліцей №24 Луцької міської ради», їх батько [PERSON] не відвідував батьківських зборів, виховних заходів, не спілкувався з класоводом та іншими вчителями предметниками. Вихованням доньок займається тільки мама. Відповідно до характеристики Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцький ліцей №24 Луцької міської ради» №540/7.15 від 02.10.2024, на [PERSON] , вихованням дівчинки займається мама, батько [PERSON] , за час навчання [PERSON] у школі, жодного разу не відвідував заклад. Також, відповідно до характеристики Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцький ліцей №24 Луцької міської ради» №542/7.15 від 02.10.2024, на [PERSON] , вихованням дівчинки займається мама, батько [PERSON] , за час навчання Дарії у школі, жодного разу не відвідував заклад. Згідно висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради від 27.03.2025 № 81, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 255-1 від 09.04.2025, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Судом було встановлено, що під час бесіди в органі опіки та піклування щодо розв`язання спору службою у справах дітей, діти батька не впізнали, [PERSON] сидів окремо, до дітей не підходив, з дітьми не спілкувався. Також встановлено, що\~відповідач після розлучення з травня 2020 взагалі не бачився із дітьми, жодним чином не цікавився життям своїх дітей, хоча проживає неподалік від них. В лютому 2022 під час повномасштабного вторгнення позивач, щоб захистити дітей втікала від війни за межі України, проте, [PERSON] , взагалі не проявляв увагу до дітей, не проявляв турботу про них, не на надав жодної допомоги, не цікавився їхнім станом здоров`я. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] не міг повідомити дату народження дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Як вказано в ч.1 ст.17 Закону України\~від 23\~лютого 2006\~року "Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України"). Щодо заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківських прав та доводів представника відповідача, про те, що [PERSON] , раніше не приділяв належну увагу щодо виховання та утримання дітей, про те змінив свою поведінку та піклується про них, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що в продовж розгляду справи, зокрема під час оголошення перерви в судовому засіданні, відповідач так і не бачився із дітьми, жодним чином не цікавився їхнім життям, їхніми потребами, лише написав одне смс повідомлення на телефон позивачу, про бажання побачити дітей. Також суд враховує, що у ніч на 05 червня 2025 місто Луцьк зазнало найбільшої ракетної атаки від початку війни, проте, відповідач так і не проявив увагу і турботу дітям в такий складний час. Суд дійшов висновків про те, що відповідач нехтує потребами своїх доньок, порушує права дітей на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. [PERSON] , не довів зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Наведене узгоджується з висновком, який викладений Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. Зазначені фактори в сукупності свідчать про свідоме та умисне нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Безвідповідальне ставлення до дітей свідчить про умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, а також про розрив спорідненого зв`язку із дітьми, що призводить до негативних наслідків для дітей, не забезпечує найкращих інтересів дітей, які не отримують належної батьківської уваги та піклування. Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позбавлення відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно малолітніх дітей, що є крайнім заходом, у даному випадку буде доцільним з огляду на наявні у справі достатні та переконливі докази його умисної, безвідповідальної та недобросовісної поведінки щодо виховання дітей. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , про позбавлення [PERSON] , батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітніх дітей [PERSON] , і [PERSON] . На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1211, 20 грн. На підставі ст.ст.\~164,\~166 СК України,

Outcome: approved