Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передана за підсудністю ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2025 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2021 року відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3919422 з ТОВ «МІЛОАН». Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. До укладення кредитного договору позичальник отримав його примірник разом з додатками в електронному вигляді, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. За умовами договору про споживчий кредит № 3919422 від 28 квітня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» на підставі платіжного доручення відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 1600 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 7176 грн яка складається з: - 1600 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 176 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею. 10 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №06Т, за яким відступлено право вимоги за кредитним договором №391944 від 28 квітня 2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача у загальному розмірі 7176 грн. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що кредитна заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 3919422 від 28 квітня 2021 у розмірі 7 176 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2\~422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~000 грн. Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у відсутність представника, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 509 ЦК Українив становлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.\~Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу\~ст..12 цього Закону\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205,\~207 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК- договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. З врахуванням викладеного, лише наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що 28 квітня 2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» (https://miloan.ua), позичальником [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту №3919422 (а.с. 10). 28 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті позичальника було укладено кредитний договір № 3919422, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 1600 грн., строком на 30 днів з квітня 2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28 травня 2021 року (п.п. 1.1-1.4 договору). Комісія за надання кредиту: 176 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 600 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку (кредиту) за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована (п.п. 1.5.1-1.7), що також підтверджується паспортом споживчого кредиту (а.с. 27-30, 31 зворот-32). Сторони узгодили графік платежів за договором про споживчий кредит № 3919422 від 28 квітня 2021 року (а.с. 31). Перерахування кредитних коштів платником ТОВ «МІЛОАН» на рахунок отримувача [PERSON] у розмірі 1600 грн підтверджується платіжним дорученням 44913437 від 28 квітня 2021 року (а.с. 34). 10 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №06Т (а.с. 16-23, 38-44), відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача. Відповідно до Витягу з додатку до договору про відступлення прав вимоги №06Т від 10 серпня 2021 року (а.с. 13), ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3919422 від 28 квітня 2021 року в сумі 7176 грн., з яких: - 1600 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 176 грн. - заборгованість за комісією; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. За даними позову, всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на досудову вимогу (а.с. 36), відповідач не виконав своїх зобов`язань та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора. За змістом статті 11\~ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно з ст.ст.525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень частини 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього\~Кодексу. В силу\~ст.\~610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1\~ст.611 ЦК України). У відповідності до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів порушив, внаслідок чого у нього утворилася за кредитним договором №3919422 від 28 квітня 2021 року заборгованість, яка згідно із розрахунком заборгованості складає 7176 грн., з яких: - 1600 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 176 грн. - заборгованість за комісією; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 17). Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про погашення боргу, про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 9). Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до такого. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» понесені витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у загальному розмірі 4 000 гривень. На обґрунтування зазначених витрат представником позивача надані суду наступні докази: договір про надання юридичних послуг № 01/11 від 12 лютого 2025 року, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та АБ «Анастасії Міньковської» в особі керуючого Міньковської А.В., із додатковою угодою; акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом № 3919422 від 19 лютого 2025 року, який складається з правового аналізу обставин та надання правових консультацій, підготовки позовних заяв про стягнення кредитної заборгованості, формування додатків до позовної заяви згідно детального опису робіт, виконаних адвокатом у загальній сумі 4 000 грн. (а.с. 9, 15, 24-26, 33). Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу на загальну суму 4000 гривень, а також враховуючи ціну позову, складність справи, обсяг наданих послуг суд робить висновок, що такі витрати відповідають критерію реальності, справедливості та необхідності. За таких обставин, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved