Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 00-9786109 від 21.05.2024 року в розмірі 11821,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2024 року між ТзОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9786109, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця, пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, йому було надано одноразовий ідентифікатор 77213. Кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 5500,00 грн. в наступному порядку: 5 000,00 грн. на картку позичальника № [NUMBER] та у розмірі 500,00 грн. шляхом нарахування одноразової комісії у розмірі 10% від суми кредиту, згідно п. 1.6 договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, що створило заборгованість у розмірі 11 821,00 грн., яка складається з наступного: 5500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 6321,00 грн. - заборгованість за відсотками. 17 грудня 2024 року між первісним кредитором ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, згідно умов якого ТзОВ «Макс Кредит» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9786109 від 21.05.2024 року. Після того, 02 квітня 2025 року позивач ТзОВ «Юніт Капітал» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 020425-У, згідно умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9786109 від 21.05.2024 року. Вищевказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме визнає позов в частині сплати 5500 грн. заборгованості по кредиту та суму судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відносно інших позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні. Вважає, що як витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн., так і заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 6\~321 грн. нараховані безпідставно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву в якій просять суд справу розглянути у їх відсутності, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 21.05.2024 року на сайті ТзОВ «Макс Кредит» пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, ознайомився зі змістом кредитного договору, графіком щомісячних платежів та паспортом споживчого кредиту, які підписав одноразовим ідентифікатором 77213, тобто було укладено у електронному вигляді договір про споживчий кредит № 00-9786109, за умовами якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у національній валюті в розмірі 5500,00 грн. в наступному порядку: 5 000,00 грн. на картку позичальника 5169-36ХХ-ХХХХ-0431 та у розмірі 500,00 грн. шляхом нарахування одноразової комісії у розмірі 10% від суми кредиту, згідно п. 1.6 договору; загальний строк кредиту складає 360 календарних днів (до 16.05.2025 року). Згідно п. 1.5 вказаного договору про споживчий кредит, тип процентної ставки фіксована, денна процентна ставка складає 1.47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. Комісія за надання кредиту складає 500,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 10 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту. Як вбачається з виданої ТзОВ «Платежі онлайн» інформаційної довідки № 1401/12 від 23.12.2024 року та додатку до неї, [PERSON] 21.05.2024 року на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 5 000,00 грн. кредитних коштів згідно кредитного договору № 00-9786109. Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 00-9786109 від 21.05.2024 року, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 07.05.2025 року становить 11821,00 грн., яка складається з наступного: 5500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 6321,00 грн. - заборгованість за відсотками. Станом на 07.05.2025 року на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 00-9786109. Як вбачається з договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року, додатку № 1 до цього договору, актів прийому-передачі Реєстру Боржників до даного договору, платіжних інструкцій в національній валюті від 27.12.2024 року № 342, від 26.12.2024 року № 335 та від 06.01.2025 року № 358, а також реєстру боржників, первісний кредитор ТзОВ «Макс Кредит» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 00-9786109 від 21.05.2024 року. З договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року, додатків до даного договору, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 02.04.2025 року за вказаним договору, платіжної інструкції в національній валюті від № 415 від 14 квітня 2025 року на суму 880 190,12 грн.\~та реєстру боржників по цьому ж договору факторингу від 02.04.2025 року \~встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 00-9786109 ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТзОВ «Юніт Капітал». За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ «Макс Кредит» кредитного договору, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТзОВ «Юніт Капітал» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-9786109 від 21.05.2024 року в розмірі 11 821,00 грн., яка складається з наступного: 5500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 6321,00 грн. - заборгованість за відсотками. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції № 13505 від 14.05.2025 року. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., то суд вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо неспівмірності заявленої суми обсягу і характеру наданої правничої допомоги у справі, тож вказані витрати підлягають зменшенню і стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2000 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: partial