Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей, виклавши свої вимоги наступним чином: «Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув під час ведення бойових дій [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ; Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув під час ведення бойових дій [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису №2349 від 14 вересня 2005 року, виконаного Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , інформацію про батька, зазначивши в графі батько « [PERSON] , громадянин України. Внести зміни до актового запису №2946 від 23 вересня 2008 року, виконаного Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , інформацію про батька, зазначивши в графі батьком « [PERSON] , громадянин України». 16 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини та призначено розгляд справи у порядку окремого провадження до судового засідання. 05 грудня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника заявника [PERSON] про призначення посмертної генетичної експертизи. Призначено у цивільній справі посмертну експертизу судово-медичної генетичної ідентифікації трупа [PERSON] , [INFO] , який загинув під час ведення бойових дій [INFO] . Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження у цивільній справі зупинено. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року провадження у зазначеній справі відновлено. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року клопотання заявника [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертів поставлено наступні питання: «чи являється [PERSON] , [INFO] , який загинув під час ведення бойових дій [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ?»; «чи являється [PERSON] , [INFO] , який загинув під час ведення бойових дій [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] ?». Зобов`язано Комунальну установу «Бюро судово-медичної Херсонської обласної ради надати частину біологічного матеріалу (зразок крові висушеної на марлі) гр. [PERSON] для забезпечення проведення експертизи. Попереджено сторін про наслідки ухилення від участі в експертизі. Витрати на проведення цієї експертизи покладено на [PERSON] . Провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року провадження у зазначеній справі відновлено. 16 квітня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення Міністерство оборони України в процесуальному статусі заінтересованої особи в межах розгляду вищезазначеної цивільної справи. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2025 витребувано інформацію від Першої Київської нотаріальної контори про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] за останнім місцем проживання. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Щукіна І.В. у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити, додатково пояснили, що з 2004 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] , без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей в свідоцтвах про народження записано « [PERSON] ». Заявник та [PERSON] мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали спільні витрати. З 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан. [PERSON] було мобілізовано до Збройних Сил України і він перебував на військовій службі. [INFO] [PERSON] загинув при виконанні обов`язку військової служби поблизу с. Понятівка Херсонської області. За життя [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню до [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними доказами. Враховуючи наведене, просили встановити факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні заяви. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , її представника адвоката Щукіної І.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягає задоволенню з наступних підстав. У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2349). Батьками дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2946). Батьками дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . За даними Першої київської державної нотаріальної контори від 20 травня 2025 року №\~2541/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, у спадковому реєстрі інформація про це відсутня. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з частини першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статті 135 СК України. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до роз`яснень п. 9 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява № 62257/15) зазначено, що ДНК-тест це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства. Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 20 березня 2025 року № СЕ-19-24/76532-БД, складеного на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року у справі № 755/16399/24, відбір зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи проводився 04 лютого 2025 у приміщенні ДНДЕКЦ МВС. Зразки букального епітелію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відібрано на стерильні зонд-тампони і поміщено у відповідні паперові конверти, клапан кожного з яких заклеєно та опечатано паперовими бирками білого кольору з відбитком печатки. 20 лютого 2025 року на адресу ДНДЕКЦ МВС при супровідному листі від 19 лютого 2025 року № 05/1-619 надійшов біологічний матеріал (висушений на марлі зразок крові) від трупа [PERSON] , надісланий Херсонським бюро судово-медичної експертизи. Виділену ДНК (об?єкт № 1 з фрагмента марлевої серветки зі зразком крові трупа [PERSON] ) типували за допомогою методу полімеразної ланцюгової реакції з використанням стандартного набору (набір специфічний тільки для ДНК людини) реактивів для ідентифікації «Globalfiler» виробництва фірми «Applied Biosystems» за локусами D3S1358, vWA, D16S539, CSF1PO, TPOX, Yindel, AMEL, D8S1179, D21S11, D18S51, DYS391, D2S441, D19S433, TH01, FGA, D22S1045, D5S818, D13S317, D7S820, SE33, D10S1248, D1S1656, D12S391 та D2S1338 відповідно до інструкції, наданої виробником реагентів. Реакцію ампліфікації проводили з використанням ампліфікатора «ProFlex™ Base» фірми «Applied Biosystems» (США). При постановці реакції ампліфікації використовували позитивний контроль (реакційна суміш містила контрольну ДНК 007, надану виробником реагентів із завідомим набором алелів по кожному локусу) та негативний контроль (в реакційну суміш додавали бідистильовану деіонізовану воду). Виділену ДНК (об?єкти №№ 2-4 зразки букального епітелію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) типували за допомогою методу полімеразної ланцюгової реакції з використанням стандартного набору (набір специфічний гільки для ДіК людини) реактивів для ідентифікації За результатами проведеної експертизи зроблений висновок, що [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір?ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події становить не менше ніж 99,99999999 %. [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір?ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події становить не менше ніж 99,99999999 %. У матеріалах справи є фотознімки, на яких зображений [PERSON] із заявником [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] . В абзаці дванадцятому пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з підпунктом 2.13.1 пункту 2.13, пунктом 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно зі статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника [PERSON] щодо встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , який загинув під час бойових дій [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] із внесенням змін до актового запису №2349 від 14 вересня 2005 року та до актового запису №2946 від 23 вересня 2008 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved