Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

07 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (надалі ТОВ «Житлокомцентр») звернулось до суду із вказаним позовом, просили стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в період з 01.05.2018 року по 31.03.2025 року в сумі 11\~662,07 гривень, суму індексу інфляції 2507,78 гривень, 3% річних 666,92 грн., а також судові витрати. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку [ADDRESS] , з 01.04.2013 року по теперішній час. В період з 01.05.2018 року по 31.03.2025 року ТОВ «Житлокомцентр» надавав послуги, але відповідач не проводив оплату, в результаті чого утворилась заборгованість, в сумі 11\~662,07 гривень. Відповідач, [PERSON] єдиний власник приміщення 41 будинку [ADDRESS] . Згідно відомостей з державного реєстру прав власності на нерухоме майно набув приватну власність 05.09.2012 року на підставі договору купівлі-продажу, а тому є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються багатоквартирному будинку ТОВ «Житлокомцентр». Згідно із\~ст. 625 ЦК\~за спірний період вказують, що відповідач повинен сплатити позивачу борг з 3% процентів річних в сумі 666,92 грн. та інфляційні втрати в сумі 2507,78 грн. Ухвалою суду від 21 травня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Представник позивача, адвокат Зарівна С. В., подала клопотання разом з позовом, яким не заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи. Відповідач, [PERSON] , будучи повідомленим про наявність позову ТОВ «Житлокомцентр» до нього про стягнення боргу за надані послуги, своїми правами на подання відзиву на позов не скористався. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що ТОВ «Житлокомцентр» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить, по акту приймання передачі передано, будинок [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року -безстроково. За відомостями інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.04.2025 року, номер інформаційної довідки 422785293, власником приміщення 41 будинку [ADDRESS] , являється [PERSON] , на підставі договору купівлі\~продажу , ВРТ № 769798, 05.09.2012, зареєстрований в реєстрі № 1394 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С. Відповідно до інформації Реєстру Криворізької міської територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданого розрахунку боргу за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість за період з 01.05.2018 року по 31.03.2025 року, яка становить 11\~662,07 грн. Як вбачається з розрахунку, оплата за вказаний період споживачем частково проводилась . Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. За вказаний період ТОВ "Житлокомцентр" нараховував щомісяця з відповідача плату за надані послуги виходячи з площі нежитлового приміщення 35,3 м.кв. та згідно до встановленого тарифу, на підтвердження чого позивачем надано, а судом досліджено відповідну помісячну інформацію про витрати на утримання будинку позивача, з яких вбачається, що позивачем у спірний період надавався відповідний обсяг послуг з розрахунком їх вартості як складової частини тарифу, зокрема: послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послуги з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду»\~та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, \~власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. Статтею 66 ЖК України\~закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відповідно до\~ст. 68 Житлового кодексу України\~строки оплати встановлено -щомісячно. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із визначеннями, що містяться у п. 6, 13, 14\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб, а споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» \~передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються\~Законом України «Про житлово - комунальні послуги»\~та нормами Цивільного,\~Житлового кодексів України. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Суд при цьому зауважує, що відповідно до ч. 4 ст.\~319, ч. 1 ст.\~322 Цивільного кодексу України\~ власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи наведені норми загального цивільного законодавства та спеціального в сфері житлово-комунальних послуг, суд робить висновок, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність через несплату наданих житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог\~ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання своїх обов`язків по утриманню будинку позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме стягнення з відповідача\~\~ [PERSON] , який є єдиним власником приміщення 41 в буд. [ADDRESS] ,\~\~заборгованості за послуги з з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за даною адресою, в період з 01.05.2018 року по 31.03.2025 року в сумі 11 662,07 грн. Крім того,\~статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Перевіривши надані позивачем розрахунки суд погоджується з ними та огляду на\~ст. 625 ЦК України\~з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача сума індексу інфляції в розмірі 2507,78 грн. та 3% річних в розмірі 666 ,92 грн. Суд звертає\~увагу,\~що 3%\~річних та\~інфляційні витрати\~були нараховані\~позивачем \~за період,\~на який\~не розповсюджується\~дія Постанови\~Кабінету Міністрів\~України \~№206\~від 05.03.2022 «Деякі\~питання оплати\~житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» . На підставі\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «Житлокомцентр» понесені позивачем витрати з оплати судового збору при зверненні до суду із таким позовом в сумі 3028 грн.

Outcome: approved