Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

07 березня 2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його матері [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення заявника опікуном. В заяві зазначив, що його мати [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра та потребує догляду, так як страждає психічним розладом з діагнозом F 01.9. На даний час внаслідок психічної хвороби [PERSON] не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що з нею сталося в минулому і суть свого власного життя. У зв`язку з цим виникла необхідність у визнанні [PERSON] недієздатною та в призначення їй опікуна. Також зазначив, що бажає особисто взяти опіку над матір`ю. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, в якій підтримав заяву про визнання своєї матері недієздатною та призначення себе її опікуном та просив задовольнити. Просив розгляд справи проводити в його відсутність. Адвокат Осадчої В.П. [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про проведення судового засідання в його відсутність. Представник заінтересованої особи Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та призначення його опікуном своєї матері. Дослідивши та оцінивши всі докази та обставини по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , з жовтня 2021 року виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу вираженої деменції внаслідок органічного ураження ЦЕС (судинного, інтоксикаційного) ґенезу ( F01.9 МКХ-10). [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Зазначені обставини підтверджуються висновком судово-психіатричної експертизи № 264-2025 від 10.06.2025 р., проведеної Житомирською філією судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» (а.с. 74-75). Такі обставини суд вважає достатніми для підтвердження того, що [PERSON] внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання її недієздатною. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішенням виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області № 2296 від 05.06.2024 року, як опікунською радою, визначено кандидатуру [PERSON] прийнятною для виконання обов`язків опікуна [PERSON] , при цьому було обстежено матеріально-побутові умови їх проживання та перевірено факт близької спорідненості вказаних осіб, а також внесено відповідне подання до суду (а.с. 63-64). Суд роз`яснив [PERSON] права та обов`язки опікуна, передбачені ст.ст. 67, 68, 72 ЦК України, і [PERSON] підтвердив свій намір бути опікуном своєї матері [PERSON] . Суд вважає, що [PERSON] має можливість виконувати обов`язки опікуна [PERSON] , оскільки є її сином, фактично здійснював до цього над нею опіку, обставини, передбачені ст. 64 ЦК України, відсутні. На підставі ст.ст. 39-41, 55, 60, 63 ЦК України та

Outcome: approved