Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 19.04.2018 та 11.10.2022 будо укладено кредитний договір № 2001021314801, № 1010617068 за умовами яких відповідачу було надано кошти в кредит в розмірі 54200 грн. та 51827.97 грн. відповідно. Відповідач свої зобов`язання виконував неналежним чином, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості по станом на 01.02.2024 склала 147926,41 грн. З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, позивач просить суд стягнути з відповідача визначену суму грошових коштів. Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2024 року задоволено позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» повністю; ухвалено стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 147926,41 грн. (сто сорок сім тисяч дев`ятсот двадцять шість грн. 41 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) Представник відповідача, адвокат Лосєв Д. В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по вищевказаній цивільній справі та посилаючись на неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також обставини невірності нарахування відповідачу складових заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим неповноту встановлення обставин при ухвалення рішення, що мають значення для справи, просить скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 11.02.2025 прийнято до провадження заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення. Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення задоволено. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, частково, заперечив лише проти задоволення позовних вимог в частині відсотків. Разом з тим, просив розстрочити виконання рішення суду зважаючи на його скрутне фінансове становище, перебування на утриманні неповнолітньої дочки, яка знаходиться на його утриманні, та наявність інших кредитних зобов`язань, про стягнення заборгованості. На підтвердження вказаних обставин надав відповідні довідки та роздруківку з додатка ДІЯ актового запису про народження дочки. З урахуванням позиції сторін, обсягу наявних доказів та не заявлення ними про свою участь в розгляді справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі у порядку спрощеного позовного письмового провадження. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, враховуючи вимоги частини першої\~статті 223 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи закінчити у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, 19.04.2018 та 11.10.2022 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] будо укладено кредитні договори № 2001021314801 та № 1010617068 умовами якого сторони погодили суму кредиту розмірі 54200 грн. та 51827.97 грн., у строк на 24 місяці, на споживчі цілі, комісію за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%, розмір процентної ставки 0,1% річних (а.с. 9). Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~статті 612 ЦК України). Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивачу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на станом на 01.02.2024, має: - заборгованість за кредитним договором № 2001021314801 від 19.04.2018 року сумі 85699 гривень 56 коп., з яких: -54102 гривень 96 коп.\~заборгованість за кредитом, -31596 гривень 60 коп.\~заборгованість за відсотками, -0 гривень\~заборгованість за комісією. - заборгованість за другим кредитним договором № 1010617068 від 11.10.2022 року у сумі 62226 грн.85 коп., яких: -51827 гривень 97 коп.\~заборгованість за кредитом, -6,62 гривень 60 коп.\~заборгованість за відсотками, -10392 гривень 26\~заборгованість за комісією. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавець та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13липня 2022року у справі №496/3134/19\~та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 204/2820/21 (провадження №61-3773св22). Вимоги про визнання пункту кредитного договору № 2001021314801 від 19.04.2018 року та № 1010617068 від 11.10.2022 року, щодо встановлення погодженого сторонами розміру комісії, відповідачем не заявлено. Щодо поданої відповідачем [PERSON] заяви про розстрочення виконання рішення суду лише на 12 місяців, то при її вирішенні суд виходить з такого. Можливість вирішення судом питань про надання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення безпосередньо при його ухваленні регламентована п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України. За змістом\~ст.435\~ЦПК України\~за заявою\~сторони суд,\~який розглядав\~справу як\~суд першої\~інстанції,\~може відстрочити\~або розстрочити\~виконання рішення,\~а за\~заявою стягувача\~чи виконавця\~(у\~випадках,\~встановлених законом)\~ встановити\~чи змінити\~спосіб або\~порядок його\~виконання. Підставою для\~відстрочення або\~розстрочення виконання\~судового рішення\~є обставини,\~що істотно\~ускладнюють виконання\~рішення або\~роблять його\~неможливим. Вирішуючи\~питання про\~відстрочення чи\~розстрочення виконання\~судового рішення,\~суд також\~враховує: 1)\~ступінь вини\~відповідача у\~виникненні спору; 2)\~щодо фізичної\~особи -\~тяжке захворювання\~її самої\~або членів\~її сім`ї,\~її матеріальний\~стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Зазначена процесуальна норма кореспондується з приписами ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та пов`язує можливість розстрочення виконання рішення у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять це неможливим у певний строк. Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Імперативним приписом ч.5 ст.435 ЦПК України встановлено, що розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, відповідач посилалась на те, що він офіційно працює, однак рівень його доходів, видатків не вистачає для одно моментальної виплати заборгованості, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка, ускладнює можливість виконання нею судового рішення та одночасне погашення усієї присудженої судом суми боргу за кредитним договором. Із наданої відповідачем підтверджень слідує, що [PERSON] офіційно працює АТ ПІВДГЗК та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 57\~161,56 (без відрахування податків та зборів, за даними за середину 2025 року). Виходячи з викладеного, враховуючи матеріальні інтереси сторін, фінансовий стан відповідача, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, ступінь вини відповідача у виникненні спору та не вчинення нею жодних дій на добровільне погашення боргу до пред`явлення Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» позову до суду, наявність інфляційних процесів у економіці держави та економічної кризи, обумовленої введеним в Україні воєнним станом з 24.02.2022, намір відповідача добровільно виконати судове рішення та визнання нею позову, у сукупності приводять суд до переконання про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців, шляхом внесення відповідачем щомісячних ануїтет них платежів по 12327 грн. 20 коп. (з розрахунку: (147\~926,41 грн. боргу + 2422,40 грн. судового збору) / 12), що відповідатиме засадам розумності, справедливості. За даних обставин заява відповідача підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд зауважує, що такий порядок розстрочення виконання рішення суду матиме місце протягом 12 місяців з моменту набрання ним законної сили, у випадку дійсності наміру відповідача виконати його добровільно без звернення до примусового виконання Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк». В інакшому випадку при вирішенні питання виконання рішення в примусовому порядку застосуванню підлягає Закон України «Про виконавче провадження», розділ IX якого регламентує порядок звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника у разі відсутності у нього коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

Outcome: partial