Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про стягнення заподіяної шкоди та повернення кіоску, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2018 року на підставі договору купівлі продажу він придбав у [PERSON] тимчасову споруду синього кольору, розміром 2.5 м. на 2.5 м - кіоск та сплатив попередньому власнику кошти в сумі 10000 грн.. В подальшому він звернувся до Уманської міської ради з заявою про отримання дозволу на встановлення кіоску та попередньо узгодив місце встановлення кіоску. Отримавши попередній дозвіл він встановив кіоск за адресою [ADDRESS] та чекав результату розгляду його заяви. Разом з тим з незрозумілих йому причин розгляд заяви про отримання дозволу на встановлення кіоску затягувався, рішення Уманська міська рада не приймала. В липні 2021 року він виявив пропажу кіоску за адресою: [ADDRESS] та звернувся з заявою до поліції. Під час перевірки було встановлено, що споруду кіоску 01.07.2021 демонтовано в присутності представників відділів Уманської міської ради та доставлено для зберігання на територію «Уманьводоканалу». Також в усній бесіді представниками Уманської міської ради йому було повідомлено, що розгляд заяви про дозвіл на встановлення тимчасової споруди - кіоску продовжується і після отримання дозволу він зможе установити кіоск на місце. Враховуючи, що споруду кіоску було демонтовано на підставі рішення Уманської міської ради, а Акт прийому передачі будівлі кіоску між Уманською міською радою та адміністрацією «Уманьводоканалу» не складався, відповідальність за збереження будівлі кіоску покладається на Уманську міську раду. Він періодично перевіряв наявність кіоску на місці зберігання, однак в червні 2022 року виявив відсутність кіоску на місці зберігання та звернувся за роз`ясненням до Уманської міської ради. Відповідно до листа № 01/02-01/П-379 від 24 червня 2022 року за підписом заступника міського голови Олега Ганіча, йому повідомлено, що 25 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Росії та введенням воєнного стану на всій території України, дану тимчасову споруду було передано на потреби сил територіальної оборони Збройних сил України. Згідно листа комунального підприємства «Уманьводоканал» № 207/07 від 27.01.2023 року, підприємство не брало участі в демонтажі тимчасових споруд, а демонтовані тимчасові споруди залишені без складання акту приймання - передачі та опису, в результаті чого, комунальне підприємство «Уманьводоканал» не має можливості ідентифікувати вилучені тимчасові споруди і несе відповідальність тільки за належне утримання майданчика для зберігання знесених (демонтованих) тимчасових споруд. Таким чином Уманська міська рада не забезпечила збереження демонтованого приватного майна, а в подальшому незаконно розпорядилася майном яке їй не належало, тому зобов`язана повернути йому тимчасову споруду - кіоск синього кольору, розміром 2.5 м на 2.5 м або відшкодувати його вартість, а також відшкодувати моральну шкоду. В результаті протиправних дій вчинених відповідачем він був позбавлений коштів на утримання, пережив сильні душевні муки та втратив спокій, було порушено його звичний спосіб життя, він змушений був витрачати свій час та здоров`я на відшукання кіоску та відновлення своїх прав, тому моральну шкоду оцінює на суму - 100000 грн. Вважає, що термін позовної давності ним не пропущено, так як 20.02.2023 він звертався до Уманського міськрайонного суду з аналогічною позовною заявою, однак не мав можливості сплатити судовий збір. Тому просить зобов`язати Уманську міську раду Черкаської області, відшкодувати [PERSON] , [INFO] , причинену шкоду в натурі та повернути демонтовану за адресою: [ADDRESS] тимчасову споруду - кіоск, розміром 2.5 м на 2.5 м, в стані в якому вона перебувала на момент демонтажу або повернути іншу аналогічну тимчасову споруду - кіоск. Ухвалою судді від 08.05.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 26.05.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Уманська міська рада заперечує проти задоволення вимог позивача та вважає, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані, та такі, які не підлягають задоволенню. Придбаний товар по договору передано покупцю без документів, який саме кіоск придбав [PERSON] у [PERSON] та який він має вигляд у договорі купівлі - продажу не зазначено. Договір купівлі продажу не містить характеристики стосовно придбаного кіоску та немає ніякої конкретизації (опису). У порівнянні з наданими матеріалами до позовної заяви, а саме: фото кіоску та відомостей зовнішнього опорядження існують розбіжності щодо його зовнішнього вигляду. Саме фото кіоску не є правовстановлюючим документом та доказом того, що придбане майно належить [PERSON] . На звернення заявника виконавчий комітет Уманської міської ради роз`яснив, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівницва та житлово комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 та комплексної діяльності, затвердженої рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 08 травня 2014 року № 104, в якій торгова зона по [ADDRESS] (В`ячеслава Чорновола) відсутня. Разом з тим було повідомлено, що на даний час проходить процедура обговорення включення нових торговельних зон для здійснення підприємницької діяльності на території міста. Після прийняття рішення виконавчого комітету про включення їх до комплексної схеми [PERSON] має звернутися в ЦНАП з заявою для оформлення паспорта прив`язки до якої додати: схему розміщення ТС; ескізи фасадів ТС у кольорі М1:50, які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікований сертифікат; схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікований сертифікат, технічні умови щодо інженерного забезпечення, отримані позивачем у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. На усне звернення від 05.09.2022 [PERSON] «вияснити, де знаходиться кіоск» Уманською міською радою було надано відповідь щодо демонтажу тимчасової споруди за адресою: [ADDRESS] та повідомлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 лютого № 102 була демонтована тимчасова споруда синього кольору, розміром 2.5*2.5м встановлена на перехресті вул. Тищика та вул. Горького. Попередження про демонтаж було розміщено на тимчасовій споруді та в регіональному тижневику «Уманська зоря». Власнику (користувачу) тимчасової споруди згідно зазначено рішення виконавчого комітету Уманської міської ради надавалося 10 днів на проведення демонтажу споруди, встановленої з порушенням законодавства. Оскільки демонтаж не був здійснений власником (користувачем) тимчасової споруди самостійно, працівники КП «Комунальник» демонтували споруду та доставили на територію комунального підприємства «Уманьводоканал». Вважає, що твердження позивача, про те, що відповідний кіоск був придбаний позивачем за грошові кошти в розмірі 10 000 грн. відповідно до договору купівлі - продажу, не може свідчити про те, що цей об`єкт є власністю позивача. Позивач у встановлений термін рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 102 від 27.02.2019 року не оскаржив. Крім того, рішення міської ради було прийняте 27.02.2019, тому останнім днем звернення до суду з даним позовом є 27 серпня 2019 року включно. Отже позивач пропустив строки звернення до суду та клопотання про поновлення строків не надав. Уманська міська рада вважає, що твердження позивача не відповідають дійсності та не мають правового обґрунтування та документального підтвердження, оскільки ним не надано доказів, які б вказували на те, що тимчасова споруда встановлена на [ADDRESS] належала позивачу на праві власності. Моральна шкода неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю Уманської міської ради майну позивача не спричинялась. Уманська міська рада ніяких договорів з позивачем не укладала, дозволів на розміщення кіоску не надавала, а отже не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями чи бездіяльністю Уманської міської ради та завданою шкодою. Також зазначають, що Уманська міська рада є неналежним відповідачем у справі, оскільки рішення про демонтаж приймалося виконавчим комітетом Уманської міської ради. У зв`язку з викладеним, просили відмовити у задоволенні позову. 27.05.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача Уманської міської ради надійшло доповнення до відзиву в якому вказано, що Уманська міська рада є представницьким органом, що представляє інтереси Уманської міської територіальної громади та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження органів місцевого самоврядування, визначені Конституцією та законами України. Уманська міська рада приймає рішення щодо управління міським майном, бюджету, тарифів на комунальні послуги, планування та регулювання територіального розвитку, соціальних, культурних та інших важливих питань, що стосуються міста. Виконавчий комітет Уманської міської ради є виконавчим органом Уманської міської ради, який утворюється міською радою на строк її повноважень відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту міської ради. Уманська міська рада та виконавчий комітет Уманської міської ради це дві окремі юридичні особи зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, кожна з яких має свій ідентифікаційний код юридичної особи. В даному випадку, залучений до розгляду справи відповідач не є тією особою, яка має відповідати на висунуті позивачем вимоги. Тому просять у задоволенні позову до Уманської міської ради відмовити. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. 24 липня 2018 року [PERSON] придбав у [PERSON] тимчасову споруду -кіоск МАФ та сплатив кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи договором купівлі-продажу. 04.08.2022 [PERSON] звернувся до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про те, що 04.08.2022 за адресою [ADDRESS] невідомі особи вчинили відносно заявника можливо неправомірні дії. Відповідне звернення зареєстроване за № 11355. 24.02.2023 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області звернувся [PERSON] близько двох років тому працівники КП «Водоканалу» забрали металевий кіоск, який перебував по [ADDRESS] , та не повертають майно з кіоску. Відповідне звернення зареєстроване за № 2010. 08.06.2022 виконавчий комітет Уманської міської ради надано [PERSON] відповідь на його звернення щодо демонтажу тимчасової споруди та вказано, що рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.02.2019 № 102 була демонтована тимчасова споруда синього кольору, розмірами 2,5*2,5 м, встановлена на перехресті вул..Горького та вул..Тищика. Попередження про демонтаж було розміщене на тимчасовій споруді та в регіональному тижневику «Уманська зоря». Власнику (користувачу) тимчасової споруди згідно з текстом зазначеного рішення виконавчого комітету надавалося 10 днів на проведення демонтажу споруди, встановленої з порушенням законодавства. Оскільки демонтаж не був здійснений власником (користувачем) тимчасової споруди самостійно, працівники комунального підприємства «Комунальник» демонтували споруду та доставили на територію КП «Комунальник» на зберігання. Протягом наступних двох років [PERSON] не звертався до Уманської міської ради з правовстановлюючими документами на дану тимчасову споруду, тому право на неї не було підтверджене. За інформацією, наданою директором КП «Уманьводоканал» С.Терещуком, 25.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Росії та введенням воєнного стану на всій території України, дану тимчасову було передано на потреби сил територіальної оборони ЗСУ. 27.01.2023 на адресу [PERSON] була направлена відповідь, в якій вказувалося, що рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради № 102 від 27.02.2019 про демонтаж тимчасових споруд на території міста Умань, встановлених з порушенням законодавства, було затверджено перелік незаконно встановлених тимчасових споруд, що підлягають знесенню (демонтажу). Демонтовані тимчасові споруди Уманським КП «Комунальник» доставлено на територію майданчику для зберігання знесених (демонтованих) споруд КП «Уманьводоканал» та залишено на вказаній території без складання акту приймання-передачі, в якому б було зазначене та описане залишене майно, тому ідентифікувати належність доставленого майна будь-якій особі підприємство не має можливості. КП «Уманьводоканал» не брав участі у процесі демонтажу, лише належно утримує майданчик для зберігання знесених (демонтованих) тимчасових споруд. Відповідно до ч. 2\~ст. 48 ЦПК України\~позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки рішення про демонтаж тимчасової споруди № 102 від 27.02.2019 винесено виконавчим комітетом Уманської міської ради, врахувавши доводи, що викладені у відзиві на позов та доповненні до відзиву, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Outcome: dismissed