Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач уклав з банком кредитний договір 14 березня 2024 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 31900,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 13 березня 2027 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85% річних. Відповідач підтвердив свою згоду на прийняття Умов та Правил надання банківських послуг. Порядок нарахування та умови погашення кредиту, відсотків та відповідальність за порушення кредитного договору передбачена положеннями такого договору. Банк у повному обсязі виконав умови договору. Відповідач в свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань станом на 24 квітня 2025 року відповідач має заборгованість у розмірі 56814,61 грн, яка складається з боргу за тілом кредиту - 31478,46 грн., боргу з відсотків - 22934,67 грн, борг за пенею - 2401,48 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14 березня 2024 року у розмірі 56814,61 грн та судові витрати в розмірі 2422, 40 грн. Згідно з правилами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір визнано судом малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~відзиву на\~позов не\~подав. Згідно\~з \~ч. 1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно зі\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом\~рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~ст. 634 ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі\~ст. 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2\~ст. 1054 ЦК України). За\~ст. 1048 ЦК\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі\~ст. 610 ЦК\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК\~якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК). Головне, щоб електронний договір включав усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним через недодержання письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічна правова позиції викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. 10 березня 2022 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-банк". При цьому своїм підписом відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на Умови та Правила надання банківських послуг та тарифи, правила користування, що є разом із заявою позичальника договором кредитування, зі змінами у яких зобов`язався регулярно ознайомлюватися (а.с. 7). Факт укладення договору кредитування 14 березня 2024 року між сторонами у справі підтверджується копією паспорта споживчого кредиту та заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101710416698304, за умовами яких відповідач отримав кредит у розмірі 31900 грн строком на 36 місяців по 13 березня 2027 року зі сплатою відсотків за використання грошових коштів у розмірі 85% річних (а.с. 7 зв.б., а.с. 8-10). Таким чином, суд дійшов висновку, що договір від 14 березня 2024 року був підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та АТ «Акцент-банк» такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до меморіального ордеру №TR.35771994.38682.65455 від 14 березня 2024 року ПАТ «Акцент-банк» перерахував відповідачу кошти в сумі 31900,00 грн за кредитним договором №АВН0СТ155101710416698304 від 14 березня 2024 року (а.с. 11 зв.б.). На підставі\~ст. 599 ЦК\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови договору від 14 березня 2024 року, суд дійшов висновку, що угода між сторонами про надання кредиту є чинною, тому повинна виконуватись згідно з діючим законодавством та умовами укладеного між сторонами договору. За довідкою-розрахунком заборгованості та випискою по кредиту у відповідача наявна заборгованість перед АТ "Акцент-банк" за кредитним договором від 14 березня 2024 року станом на 24 квітня 2025 року в загальному розмірі 56814,61 грн., з яких заборгованість з кредиту 31478,46 грн., заборгованість з відсотків 22934,67 грн., заборгованість за пенею -2401,48 грн (а.с. 11-13). Таким чином, факт наявності заборгованості у позичальника за договором від 14 березня 2024 року повною мірою підтверджується його умовами. Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості, суд виходить з такого. Так, Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №\~2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого,\~розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення" Цивільного кодексу\~України пунктом 18. Згідно з п.18\~Прикінцевих та перехідних положень\~Цивільного кодексу України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення пені за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання суперечать законодавству. На підставі переліченого вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення з [PERSON] пені в сумі 2401,48 грн. задоволенню не підлягають. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "Акцент-банк", заявлені до відповідача, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором від 14 березня 2024 року в загальному розмірі 54413,13 грн., яка складається з заборгованості з кредиту 31478,46 грн. та заборгованості з відсотків 22934,67 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями\~статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 54413,13 грн, тобто на 96,0%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2325,50 грн (2422,40 грн.* 96,0 %) судового збору.

Outcome: partial