Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа: Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області, в якому просить: 1.\~Визнати протиправним та скасувати Наказ відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради №17-о від 16.04.2024 про звільнення [PERSON] ; 2.\~Поновити [PERSON] на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області; 3.\~Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.06.2023 по 14.03.2024 в сумі 274 591,80 грн за мінусом коштів, які було нараховано централізованою бухгалтерією за період з 23.06.2023 по 18.10.2023, а також стягнути кошти за період з 15.03.2024 по 14.05.2024 62\~144,46 грн, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням по день прийняття рішення у справі; 4.\~Стягнути з відповідача на його користь щорічну грошову винагороду в розмірі 2343,33 грн; 5.\~Стягнути з відповідача на його користь щорічну грошову винагороду у розмірі 20% від окладу в розмірі 2343,33 грн; 6.\~Стягнути з відповідача на його користь виплату на оздоровлення у розмірі посадового окладу 11\~716,65 грн; 7.\~Продовжити строковий договір на термін під час якого [PERSON] був відсторонений з 28.04.2022 по 27.05.2022 та на термін звільнення [PERSON] з 13.06.2022 по день примусового поновлення на роботі. Обставини, якими позивач [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 в справі №458/394/22 [PERSON] поновлено на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області; стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та судові витрати. Постановою Львівського апеляційного суду від 02.11.2023 рішення Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 у справі №458/394/22 скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Постановою Верховного суду від 28.02.2024 в справі №\~458/394/22 касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Ракущинця А.А. задоволено. Постанову Львівського апеляційного суду від 02.11.2023 скасовано, рішення Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 залишено в силі. На підставі наказу №12-0 від 15.03.2024 [PERSON] поновлено на посаді. Позивач вказує, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. Однак, у даному випадку, відповідач фактично до роботи позивача не допустив, оскільки не передав позивачу документи, печатки, штампи, не вніс відповідні відомості до Реєстру на виконання ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а тому звільнення на підставі спірного наказу № 17-о від 16.04.2024 позивач вважає незаконним, оскільки позивач не допускав прогулів за період роботи на підприємстві. Крім того, відповідач не виплатив позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу по день прийняття наказу про поновлення на роботі, тобто за період з 23.06.2023 по 19.03.2024 та по день фактичного розрахунку. Також, у день звільнення 13.06.2022 позивачу не було виплачено компенсацію за 56 днів щорічної відпустки, при цьому позбавлено виплати на оздоровлення у розмірі посадового окладу та щорічної винагороди, яка була виплачена директорам шкіл у розмірі 20% від посадового окладу Також, позивач зазначив, що наказом № 62 відділом освіти Турківської РДА від 09.06.2020 його переведено з безстрокового трудового договору на строковий терміном на 6 років з 24.06.2020. Тобто термін його перебування на посаді має закінчитися 24.06.2026. Оскільки на час звернення до суду його не поновлено на роботі, то це означає, що він майже 2 роки не працює згідно зі строковим договором. Цей період не враховується як педагогічний стаж, він не проходив курси підвищення кваліфікації, а також цей період виключається з п`ятирічного атестаційного періоду. Просить продовжити строковий договір на термін під час якого він був відсторонений з 28.04.2022 по 27.05.2022 та на термін його звільнення з 13.06.2022 по день примусового поновлення на роботі. Позиція відповідача. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, відповідь на відзив, додаткові пояснення. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 22.05.2024 позовну заяву залишив без руху, надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 24.05.2024 представник позивача усунув недоліки позовної заяви. Суд своєю ухвалою від 27.05.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.06.2024 представник відповідача подала клопотання про поновлення строку на подання відзиві на позовну заяву. 19.06.2024 представник відповідача подала відзив на позовну заяву. 19.06.2024 представник позивача подав клопотання про приєднання доказів. Суд своєю ухвалою від 20.06.2024 поновив відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняв такий до розгляду. 05.07.2024 представник позивача подав відповідь на відзив. 15.07.2024 представник відповідача Шийка Г.В. подала заперечення на відповідь на відзив. Суд своєю ухвалою від 30.07.2024 провадження в\~цій справі\~зупинив до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи №761/13951/22, провадження 61-12932сво23. Суд своєю ухвалою від 07.01.2025 поновив провадження в справі, призначив судове засідання. 30.01.2025 представник відповідача [PERSON] подала додаткові пояснення. 12.02.2025 представник позивача подав заперечення на додаткові пояснення. 17.03.2025 представник позивача подав клопотання про витребування доказів. Суд своєю ухвалою від 17.03.2025 задоволив клопотання про витребування доказів. 25.03.2025\~на виконання\~ухвали суду\~від 17.03.2025\~від ВП №\~2\~Самбірського РВП\~ГУНП у\~Львівській області надійшли витребувані судом докази. 01.05.2025 та 11.06.2025 представник позивача подав додаткові письмові пояснення з підтверджуючими документами. 17.06.2025 представник позивача подав письмові пояснення, заяву про витребування доказів, долучення відеозаписів. 17.06.2025 представник відповідача подав додаткові письмові пояснення. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов повністю. Пояснив, що відповідно до рішення суду його було поновлено на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО з 14.06.2022 підставі наказу № 12-0 від 15.03.2024, приступити до виконання обов`язків мав з 19.03.2024. Ознайомившись з цим наказом 19.03.2024 він в ньому зазначив, що приступить до виконання обов`язків після підписання акту передачі школи. 20.03.2024 він прийшов до школи, однак вона була заблокована місцевими жителями ще з 18.03.2024, учнів до школи не пускали, вчителів відпустили, а з 25.03. по 01.04.2024 працівників школи відправили на простій. Пояснив, що він не підходив до школи, був на відстані 200 м і спостерігав за усім. Він повідомив поліцію про блокування школи активістами близько 20 осіб місцевих жителів села В. Яблунька. 20.03.2024 в телефонному режимі [PERSON] сказала, що передасть йому школу, однак не прийшла. 21.03.2024, 22.03.2024 він приходив на дорогу біля школи, де стояли активісти. Оскільки йому не була передана школа, він 25.03.2024 звернувся до суду за виконавчим листом з примусового виконання рішення суду про його поновлення. Виконавче провадження було закрито 01.04.2024, оскільки відповідач подав наказ про його поновлення від 15.03.2024. Пояснив, що жодного конфлікту з батьками учнів школи в нього немає, школу блокували активісти за вказівкою начальника відділу освіти [PERSON] , щоб його не поновити на посаді. Акти про його відсутність на роботі, про відмову від пояснень складали без нього та заднім числом. [PERSON] говорила йому, щоб він брав наказ про поновлення і приступав до виконання обов`язків, однак, без неї в приміщення школи він не хотів заходити, бо вона не передала йому школи. Зазначив, що комісія створена відповідачем для передачі школи була на місці, але їх теж не пустили до школи. Він до членів комісії не підходив, був на дорозі біля школи. Вважає, що його звільнення відбулось без поновлення на роботі, оскільки відповідач фактично не допустив його до роботи, так як не передав школи і не вніс відомості до Реєстру про нього як про директора навчального закладу, а тому прогулів він не вчиняв і наказ про його звільнення є незаконним. Також відповідач при звільненні не провів розрахунку з ним та не виплатив усіх належних йому виплат, а саме грошової винагороди, відпускних, допомоги на оздоровлення, а також виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період після його звільнення та поновлення за попереднім рішенням суду від 22.06.2023, яким його було поновлено з 14.06.2022, які просить стягнути в його користь. Також просить продовжити строковий договір на термін його відсторонення та звільнення по день примусового поновлення на роботі. Просив позов задоволити повністю. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ракушинець А.А. підтримав позов з підстав і доводів, які в ньому викладені. Зазначив, що після незаконного звільнення позивача у 2022 році відповідач повинен був його поновити на посаді та фактично допустити до роботи. Однак, відповідач, видавши наказ про поновлення позивача на посаді, не здійснив фактичного допуску до роботи, оскільки не передав позивачу печатки, документів на підставі акту передачі, не вніс відомості до Реєстру юридичних осіб про позивача як директора, не ознайомив з трудовим розпорядком. Позивач не міг виконувати свої посадові обов`язки, в результаті чого вважає звільнення незаконним. Також, при звільненні відповідач не провів повного розрахунку з позивачем та не виплатив належної позивачу грошової винагороди, допомоги на оздоровлення, відпускних, а також не виплав середній заробіток за час вимушеного прогулу за період після його звільнення та поновлення за попереднім рішенням суду від 22.06.2023, яке було залишено без змін Верховним Судом. Також вважає, що підлягає продовженню строковий договір на термін відсторонення позивача та звільнення по день примусового поновлення на роботі. Просив позов задоволити повністю. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] , [PERSON] заперечили проти позову та надали такі пояснення. Звільнення позивача за прогул є законним, оскільки було встановлено факт відсутності позивача тривалий час на робочому місці. Жодних перешкод позивачу у доступі до роботі відповідач не створював. Відповідачем була створена комісія для передачі школи, яка неодноразово здійснювала виїзд до Верхньояблунського ЗЗСО, однак було встановлено, що позивач відсутній на роботі. Комісія без перешкод заходила в приміщення школи, на підтвердження чого подано фотознімки, були присутні батьки учнів, які мали бажання поспілкуватись з [PERSON] . Дійсно мав місце факт, що батьки не пускали дітей до школи, однак це не мало жодного відношення до того, що позивач як директор школи не повинен був бути на робочому місці та виконувати свої посадові обов`язки, зокрема відновити навчальний процес. При цьому, працівники школи, вчителі були на робочому місці, що підтверджено їх табелюванням. Табелювання позивача за березень 2024 не відбулось, оскільки він як директор не подав корегуючого табелю після поновлення. Вчителі школи написали на ім`я начальника відділу освіти письмові заяви про те, що навчальний процес у школі не відбувається, керівник школи [PERSON] відсутній на роботі. Суть конфлікту, про яку вказали вчителі школи, між батьками учнів на [PERSON] не відома. Відтак, вчителі школи також підтвердили факт відсутності [PERSON] на роботі з 21.04. по 15.04.2024. Щодо внесення відомостей до Реєстру юридичних осіб, то таке згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» мало відбутись за зверненням самого позивача. Вважають, що вимога позивача щодо передачі школи є неправильною умовою, оскільки позивач, маючи наказ про його поновлення на посаді повинен був прибути на робоче місце, де йому було б здійснено передачу школи, для чого й була створена відповідна комісія відповідачем. Однак, позивач тривалий час був відсутній, відповідач вживав заході для встановлення його місця перебування, повідомлявся про необхідність прибути та надати пояснення. Оскільки позивач після його поновлення на посаді директора навчального закладу не виходив на роботу, не повідомляв причин своєї відсутності, про що було складено відповідні акти, тому винесено наказ про його звільнення за прогул. Вважають звільнення законним, у судовому засіданні позивач не довів наявність в нього об`єктивних перешкод бути на роботі. Позивач не заперечив, що був відсутній на робочому місці, однак вказував на блокування школи, але при цьому до подав суду доказів, що саме йому чинились перешкоди в доступі до роботи, навпаки, батьки учнів вимагали, щоб директор школи Січак І.М. прийшов на роботу і як директор відновив навчальний процесу, що зокрема підтверджено поданим позивачем відеозаписом. За таких обставин просили відмовити в задоволенні вимог про скасування спірного наказу та поновлення на роботі, похідної вимоги про стягнення вимушеного прогулу за період після останнього звільнення позивача, та в продовженні дії строкового договору. При вирішенні вимог про стягнення на користь позивача сум, які підлягали до виплати під час звільнення, просили врахувати додаткові пояснення від 17.06.2025, в яких наведені розрахунки сум, які підлягали виплаті позивачу при звільненні на підставі постанови Львівського апеляційного суду. Вказані розрахунки середнього заробітку позивача проведено за останні два місяці (вересень, жовтень), що передували його звільненню в 2023 році згідно з постановою Львівського апеляційного суду та з урахування того, що з 19.10.2023 до 10.112023 позивач був відсторонений у зв`язку з проведенням службового розслідування за корупційне правопорушення. Представник третьої особи Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки через систему "Електронний суд", у судове засідання не прибув. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Як видно з копії рішення Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 в справі №458/394/22 задоволено позов частково. Визнано протиправним та скасувано наказ в.о. начальника відділу освіти, культури, туризму молоді та спорту Боринської селищної ради Дуди Н.М. № 82 від 20.04.2022 «Про проведення службового розслідування». Визнано протиправним та скасувано наказ начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області № 57-0 від 09.06.2022 року «Про звільнення директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради [PERSON] » із займаної посади за вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області. Стягнено з відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та судові витрати (а.с. 15-36). З копії постанови Верховного суду від 28.02.2024 в справі № 458/394/22, видно, про те, що касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Ракущинця А.А. задоволено. Постанову Львівського апеляційного суду від 02.11.2023 скасовано, рішення Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 залишено в силі (а.с. 37-69). 26.06.2024 Турківським ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №\~74558171 з виконавчого листа №458/394/22 2/458/19/2023 виданого 25.03.2023 Турківським районним судом Львівської області про поновлення [PERSON] на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2024 (а.с. 70-71). Як видно з копії постанови про закінчення виконавчого провадження №74558171 від 01.04.2024, Турківським ВДВС у Самбірському районі Львівської області ЗМУМЮ виконавче провадження з примусового виконання закінчено, оскільки на підставі отриманого наказу №12-0 від 15.03.2024 про поновлення на роботі [PERSON] , встановлено, що [PERSON] поновлено на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області. З копії наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради №12-0 від 15.03.2024 «Про поновлення на роботі [PERSON] » видно, про те, що: 1.\~Скасовано накази начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 09.06.2022 №57-о «Про звільнення директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Січака І.М.» та від 08.11.2023 №32-о «Про скасування наказу від 23.06.2023 №14-о «Про поновлення на роботі [PERSON] »; 2.\~Поновлено [PERSON] на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області з 14.06.2022; 3. [PERSON] приступити до виконання своїх обов`язків з 19.03.2024; 4.\~Внесено відповідні записи до трудової книжки [PERSON] . З наказом [PERSON] ознайомився та зазначив, що приступить до виконання своїх обобв`язків після підписання акту про передачу школи 19.03.2024. Як видно з копії наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради №17-0 від 16.04.2024 «Про звільнення [PERSON] », звільнено [PERSON] з посади директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області з 17.04.2024 за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до копій витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (через систему «Опендатабот») станом на 13.05.2024, директором Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області є [PERSON] (а.с.\~77-81). Як видно з наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради №14-0 від 20.03.2024 «Про передачу матеріальних цінностей у Верхньояблунської ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради», відділ освіти створив комісію для передачі майна та документів Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради. Комісії в період з 21 березня по 25 березня 2024 року: передати майно та документи Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради поновленому на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради Січаку І.М; результати передавання висвітлити у акті про передачу майна документів; передачу здійснити у присутності заступника директора з навчально-виховної роботи Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради Савчак Р.Л. З наказу\~відділу освіти,\~культури,\~туризму,\~молоді і\~спорту Боринської\~селищної ради\~№\~97\~від 25.03.2024\~«Про проведення\~службового розслідування»\~видно,\~про те,\~що на\~підставі наказу\~відділу від\~20.03.2024\~№14-0\~«Про передачу\~матеріальних цінностей\~у Верхньояблунської\~ЗЗСО І-ІІІ\~ступенів \~ЗДО Боринської\~селищної ради»,\~відділ освіти»\~комісія відділу\~освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради 21.03.2024 виїхала у Верхньояблунський ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО для передачі майна та документів поновленому на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Січаку І.М. Відповідно до акту комісії передача майна і документів не відбулася, оскільки [PERSON] був відсутній на роботі (акт від 21.03.2024 №3). Також комісія здійснювала виїзди 22.03.2024 та 25.03.2024 (акти від 22.03.2024 №4 та від 25.03.2024 №5) [PERSON] був відсутній на роботі. 25.03.2024 до відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради надійшли три колективні звернення (від педагогічного колективу Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО від 22.03.2024; від батьків здобувачів освіти Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО від 25.03.2024 та від жителів с. Верхня Яблунька Самбірського району Львівської області від 25.03.2024) щодо відновлення освітнього процесу у Верхньояблунському ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО та врегулювання конфлікту, який виник у закладі освіти. Створено комісію для проведення службового розслідування. Проведено з 26.03.2024 по 01.04.2024 службове розслідування з метою виявлення причин невиконання або неналежного виконання особою службових обов`язків (відсутність на роботі без повідомлення причин відсутності), а також недодержання вимог законодавства. Як видно з копії акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради про відсутність на роботі №4 від 22.03.2024, складеного та підписаного начальником відділу Манюх О.М., головним спеціалістом сектору освіти Галац В.О., провідним спеціалістом сектору освіти Хомин І.М., юристом Шийка Г.В., економістом Федорик О.І., про те, що [PERSON] директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО був відсутній на роботі з 09 год. 00 хв по 15\~год. 00 хв. З копії акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради про відсутність на роботі №5 від 25.03.2024, складеного та підписаного начальником відділу Манюх О.М., головним спеціалістом сектору освіти Галац В.О., провідним спеціалістом сектору освіти Хомин І.М., юристом Шийка Г.В., видно, про те, що [PERSON] директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО був відсутній на роботі з 09 год. 00 хв по 13 год. 00 хв. Як видно з копії акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради про відсутність на роботі №6 від 26.03.2024, складеного та підписаного начальником відділу Манюх О.М., головним спеціалістом сетору освіти Галац В.О., механіком [PERSON] , юристом Шийка Г.В., про те, що [PERSON] директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО був відсутній на роботі з 10 год. 00 хв по 14\~год. 00 хв. З копії акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради про відсутність на роботі №7 від 27.05.2024 складеного та підписаного начальником відділу Манюх О.М., головним спеціалістом сектору освіти Галац В.О., провідним спеціалістом сектору освіти [PERSON] , юристом Шийка Г.В., видно, про те, що [PERSON] директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО був відсутній на роботі з 10 год. 00 хв по 14 год. 00 хв. Як видно з копії акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради про відсутність на роботі №8 від 28.03.2024, складеного та підписаного головним спеціалістом сектору освіти Галац В.О., провідним спеціалістом сектору освіти [PERSON] , юристом Шийка Г.В., про те, що [PERSON] директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО був відсутній на роботі з 09 год. 30 хв по 13 год. 30 хв. без попередження відсутності. З копії\~акту відділу\~освіти,\~культури,\~туризму,\~молоді і\~спорту Боринської\~селищної ради\~про відсутність\~на роботі\~№9\~від 29.05.2024,\~складеного та\~підписаного начальником\~відділу \~Манюх О.М.,\~головним спеціалістом\~сектору освіти\~ Галац\~В.О.,\~провідним спеціалістом\~сектору освіти\~ [PERSON] ,\~юристом \~Шийка Г.В.,\~видно,\~про те,\~що [PERSON] \~директор Верхньояблунського\~ЗЗСО І-ІІІ\~ступенів \~ЗДО був\~відсутній на\~роботі з\~11\~год.\~00\~хв по\~14\~год.\~00\~хв. без попередження відсутності. Як видно з копії акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради про відсутність на роботі №10 від 01.04.2024, складеного та підписаного начальником відділу Манюх О.М., головним спеціалістом сектору освіти Галац В.О., провідним спеціалістом сектору освіти [PERSON] , юристом Шийка Г.В., Січак І.М. директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО був відсутній на роботі з 09 год. 30 хв по 13 год. 30 хв. без попередження відсутності. З копії акту фіксації відмови від надання письмових пояснень №11 від 02.04.2024, видно, що такий складений та підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що 01.04.2024 начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради [PERSON] було запропоновано директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО [PERSON] з`явитися у відділ освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 02.04.2024 об 11:00 год для надання письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі. Підтверджують, що директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Січак І.М. не з`явився для надання письмових пояснень. Як видно з копії акту фіксації відмови від надання письмових пояснень №13 від 05.04.2024, такий складений та підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що 02.04.2024 начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради [PERSON] було запропоновано директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО [PERSON] з`явитися у відділ освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 05.04.2024 об 11:00 год для надання письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі. Підтверджують, що директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Січак І.М. не з`явився для надання письмових пояснень. З копії акту фіксації відмови від надання письмових пояснень №14 від 11.04.2024, видно, що такий складений та підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що 10.04.2024 начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради [PERSON] було запропоновано директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО [PERSON] з`явитися у відділ освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 11.04.2024 об 11:00 год для надання письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі. Підтверджують, що директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Січак І.М. не з`явився для надання письмових пояснень. Як видно з копії акту фіксації відмови від надання письмових пояснень №15 від 12.04.2024, такий складений та підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що 09.04.2024 начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради [PERSON] було запропоновано директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО [PERSON] з`явитися у відділ освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 12.04.2024 об 11:00 год для надання письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі та по факту встановлення можливих причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення. Підтверджують, що директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Січак І.М. не з`явився для надання письмових пояснень. Як видно з копії акту фіксації відмови від надання письмових пояснень №16 від 16.04.2024, такий складений та підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що 10.04.2024 начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради [PERSON] було запропоновано директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО [PERSON] з`явитися у відділ освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 16.04.2024 об 11:00 год для надання письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі. Підтверджують, що директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Січак І.М. не з`явився для надання письмових пояснень. Відповідно до акту відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради №17 від 17.04.2024, начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради Манюх О.М. 17.04.2024 в присутності заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] та юриста [PERSON] був здійснений намір ознайомити [PERSON] з наказом про звільнення №17-о від 16.04.2024. Проте з 09:00 по 12:15 год [PERSON] був відсутній на роботі, відповідно під підпис з наказом не ознайомлений, тому наказ буде надісланий через застосунок для дзвінків і повідомлень Viber та рекомендованим листом. Акт підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З відповіді т.в.о. начальника ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області М.\~Доскоч №2010/01/60-2024 від 17.04.2024 на заяву начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх №146 від 03.04.2024, видно, про те, що відділення поліції в межах компетенції розглянуло звернення відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради з приводу встановлення місця знаходження директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО [PERSON] , який не виходить на зв`язок з керівництвом, не з`являється на робочому місці. В ході проведеної перевірки вжитими заходами встановлено місце перебування гр.. [PERSON] , [INFO] , який попередньо знаходився за місцем постійного свого проживання, а саме [ADDRESS] . Враховуючи те, що [PERSON] 17.04.2024 наказом №17-0 від 16.04.2024 було звільнено з посади директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО за прогул без поважних причин, розгляд звернення припинено. 09.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх звернулася із листами до служби у справах дітей Самбірського району Львівської області Н. Сливар та т.в.о. начальника ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області М. Доскочу, в яких просила надати інформацію, про те, чи надходили до них звернення від [PERSON] , директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО, станом на 09.04.2024, щодо невідвідування даного закладу освіти здобувачами освіти понад (10 днів) з 18.03.2024 по 09.04.2024 року), що підтверджується листами №153 та №156 від 09.04.2024. Відповідно до відповіді начальника служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Н. Сливар №100/01-19 від 09.04.2024, станом на 09.04.2024 в службу у справах дітей Боринської селищної ради не надходили звернення від [PERSON] , директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО, щодо невідвідування закладу здобувачами освіти протягом десяти робочих днів з 18.03.2024 по 09.04.2024. 09.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом №155 від 09.04.2024, в якому просила прибути у відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 12.04.2024 о 11:00 год, для надання письмового пояснення щодо організації освітнього процесу з 19.03.2024 по 09.04.2024 у Верхньояблунському ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №8250002568115. 11.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом №160 від 11.04.2024, в якому просила прибути у відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) 16.04.2024 о 11:00 год, для надання пояснення про причини його відсутності на роботі. 02.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом №145 від 02.04.2024, в якому просила прибути 05.04.2024 об 11:00 год у відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради за адресою [ADDRESS] , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №8250002569707. 01.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом №143 від 01.04.2024, в якому просила прибути 02.04.2024 об 11:00 год у відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради за адресою м. Турка, вул. Міцкевича, 77, для надання пояснення про причини його відсутності на робочому місці 22 березня, 25 березня, 26 березня, 27 березня, 28 березня, 29 березня та 01 квітня, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №8250002563871. 15.03.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом № 109/05.03-02 від 15.03.2024, в якому просила прибути 19.03.2024 о 11:00 год у відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77). Як видно з копії наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради від 16.04.2024 №17-0 [PERSON] звільнено з посади директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, з 17.04.2024 за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 18.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом № 167/05.05-12 від 18.04.2024 «Про необхідність отримати трудову книжку», в якому повідомила про необхідність одержати трудову книжку у відділі освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради за адресою м. Турка, вул. Міцкевича, 77, Самбірський район Львівська область, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №8250002575855. 09.04.2024 начальник відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх засобами поштового зв`язку звернулася до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із листом № 154 від 09.04.2024, в якому просила прибути 12.04.2024 о 11:00 год у відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради (м. Турка, вул. Міцкевича, 77) для надання пояснення у зв`язку із проведенням службового розслідування (відповідно до наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради №107 від 03.04.2024) по факту встановлення можливих причин та умов, що сприяли вчиненню ним корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення. З копії заяви [PERSON] голові Боринської селищної ради Шкітаку М.М. видно, про те, що [PERSON] просить прияонути до відповідальності начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту [PERSON] , яка усувається від виконання постанови Верховного суду від 28.02.2024. Як видно з пояснення [PERSON] ВП №2 Самбірському РВП ГУНП у Львівській області від 20.03.2024, [PERSON] пояснив, про те, що 28.02.2024 постановою ВС України скасовано рішення Львівського апеляційного суду та його поновлено на роботі. 20.03.2024 йому зателефонувала начальник відділу освіти [PERSON] , щоб він прибув на робоче місце для передачі школи. Коли він підійшов до школи, то побачив близько 20 осіб жителів с. Верхня Яблунька, які організував [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші для блокування навчального процесу, яке вони розпочали з 18.03.2024. Він звернувся до поліції, що вони приїхали до школи та зафіксували що кабінет опечатаний комісією відділу освіти. 13.06.2022 його безпідставно звільнили з роботи і тепер перешкоджають йому повернутися на своє робоче місце. 20.03.2024 [PERSON] звернувся до ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області із заявою, в якій просив порушити кримінальну справу проти жителів с. Верхня Яблунька всього близько 20 осіб, які організував [PERSON] 7:30 год для недопущення його до школи на робоче місце, що підтверджується копією заяви від 20.03.2024. 25.03.2024 [PERSON] звернувся до начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх із заявами, в яких просив виплатити йому судовий збір в розмірі 2144,59 грн, моральну шкоду в розмірі 6000,00 грн та судовий збір в розмірі 3969,60 грн, що підтверджується копіями заяв від 25.03.2024. Турківський ВДВС у Самбірському районі львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслав лист за №7058 від 02.05.2024 [PERSON] за адресою [ADDRESS] , в якому повідомив про винесення про закінчення виконавчого провадження АСВП №74558171. 03.04.2024 відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради винесено наказ №107 від 03.04.2024 «Про проведення службового розслідування», з якого видно, що з 08.04.2024 по 15.04.2024 проведено службове розслідування з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню пов`язаних з корупцією правопорушень. 14.03.2024 відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради винесено наказ №86 від 14.03.2024 «Про встановлення простою», відповідно до якого з 25.03.2024 по 29.03.2024 встановлено простій (не з вини працівників0 для педагогічних працівників та технічних працівників (крім кочегарів та сторожів) у ЗЗСО та ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області. 25.03.2024 [PERSON] звернувся до начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх із заявами, в яких просив виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.06.2022 до 22.06.2023 в розмірі 387\~318,96 грн та середній заробіток за вимушений прогул у розмірі 6055,82 грн, що підтверджується копіями заяв від 25.03.2024. 16.04.2024 до начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради надійшли заяви від вчителів Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що [PERSON] директор Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО був відсутній на роботі з 21.03.2024 по 15.04.2024, освітній процес у цьому закладі не відбувається з 18.03.2024, учні не відвідують заклад освіти через наявний конфлікт з [PERSON] . Як видно з долучених до матеріалів справи фотокопій, на таких відображено виїзд комісії відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради до Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО. 02.04.2024 від Самбірської окружної прокуратури Львівської області надійшло до відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради подання в порядку статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується копією подання за №14.56/04-22-15/вих-24 від 02.04.2024. Як видно з копії постанови Турківського районного суду Львівської області від 24.11.2023, справа №458/1013/23, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 грн. 28.05.2020 [PERSON] своєю заявою від 28.05.2020 надав згоду начальнику відділу освіти Турківської РДА на припинення безстрокового трудового договору та переведення на строковий трудовий договір на посаді директора Верхньояблунського НВК терміном на шість років з 24.06.2020 із збереженням кваліфікації, щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за сумлінну працю та інших прав директора школи. 09.06.2020 відділ освіти Турківської районної державної адміністрації видав наказ №62 від 09.06.2020 «Про переведення з безстрокового трудового договору на строковий трудовий договір [PERSON] », відповідно до якого перевдено [PERSON] директора Верхньояблунського НВК, з безстрокового трудового договору на строковий трудовий договір за його згодою терміном на шість років із збереженням посади, обсягу роботи, відповідної кваліфікації, щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за сумлінну працю та інших прав директора ЗЗСО з 24.06.2020. Як видно з довідки про доходи №25 виданої відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради 06.02.2025 [PERSON] директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО за червень 2023 нарахована сума 0 грн, за липень 2023 52\~560,06 грн, за серпень 2023 - 18\~052,45 грн, за вересень 2023 23\~084,34 грн, за жовтень 13\~640,73 грн, за листопад 2023 0 грн. Відповідно до копій розрахункових листів за липень серпень 2023, [PERSON] директору Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО, відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради, нараховано за липень 2023 52\~560,06\~грн, за серпень 2023 - 18 052,45 грн. З відповіді №77600-2025 від 06.03.2025 ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області на адвокатський запит №26-02/02 від 26.02.2025 [PERSON] , видно, про те, що звернення гр.. [PERSON] з приводу його незаконного звільнення, невиплати належних йому як працівникові суми відповідно до бази даних ІКС ІПНП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області не реєструвались. Водночас, СВ ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування за фактами звернення [PERSON] з приводу вчинення відносно нього хуліганських дій та незаконне позбавлення волі досудове розслідування в яких на даний час завершено. З матеріалів справи видно, що 20.03.2024 позивач [PERSON] звернувся до ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області з заявою, в якій просив порушити кримінальну справу проти жителів с.Верхня Яблунька всього близько 20 осіб, які організували для недопущення його до школи на робоче місце згідно наказу Боринського відділу освіти від 15.03.2024 на підставі постанови Верховного суду від 28.08.2024. За результатами розгляду заяви позивача від 20.03.2024, ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області повідомило, про те, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що по даному факту відсутні ознаки складу адміністративного чи кримінального правопорушення. З мешканцями цього села було проведено бесіду профілактичного характеру щодо недопущення протиправних дій у майбутньому, які пояснили, що із [PERSON] ніхто в конфлікт не вступав та словесно йому не погрожували. А чому він телефонує в поліцію ти пише письмову заяву, їм не відомо. Тому розгляд звернення припинено, матеріали перевірки здано в архів ВнП №2. У ході судового розгляду досліджено аудіо запис та відеозапис, які подані позивачем. Мотиви та норми права, які суд застосував вирішуючи спір у цій справі. Щодо вирішення спору в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу відповідача № 17-о від 16.04.2024 «Про звільнення [PERSON] », поновлення на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів. Позивач [PERSON] оспорюючи Наказ № 17-о від 16.04.2024 про його звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України вважає, що такий є незаконним, оскільки позивач не допускав прогулів за період роботи на підприємстві, так як відповідач фактично не допустив до його до роботи, оскільки не передав документи, печатки, штампи, на виконання ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не скерував його до реєстратора для запису в Єдиному державному реєстрі як особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі й підписувати договори як керівник та представник Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО. Відповідач заперечив такі доводи позивача, оскільки відповідач виконав рішення суду та виніс наказ про поновлення позивача на роботі, створив комісію для передачі документів позивачу як поновленому директору школи, а внесення відомостей до Реєстру змін про юридичну особу щодо керівника мало відбутись за зверненням самого позивача до державного реєстратора. Вважає звільнення позивача за прогул законним, а тому підстав для поновлення немає. Оцінюючи такі доводи та заперечення, з урахуванням поданих сторонами одказів, суд виходить з такого. Основоположні засади реалізації права на працю визначені ст. 43 Конституції України, якою закріплено, що кожен має право на працю; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (стаття 139 КЗпП України). За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення (стаття 147 КЗпП України). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розкривається зміст поняття «прогул» як відсутність працівника на роботі протягом усього робочого дня, або більш як три години безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 17.06.2020 у справі № 521/1892/18 Верховний Суд зазначив: «Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент поновлення позивача на роботі за рішенням суду) рішення вважається виконаним боржником із дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків». З урахуванням викладеного, у ході судового розгляду суд з`ясував, що на підставі постанови Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 458/394/22, рішення Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 у справі № 458/394/22, начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх винесено Наказ від 15.03.2024 за № 12-о, яким позивача [PERSON] поновлено на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області з 14.06.2022. [PERSON] приступити до виконання своїх обов`язків з 19.03.2024. З цим наказом позивач [PERSON] був ознайомлений 19.03.2024, що підтверджено його власноручним записом на цьому наказі, де він вказав: «Приступлю до виконання своїх обов`язків після підписання акту про передачу школи. 19.03.2024». Водночас, 26.03.2024 за його заявою було відкрито виконавче провадження ВП № 74558171 з примусового виконання виконавчого листа № 458/394/22 від 25.03.2023 Турківського районного суду Львівської області про поновлення [PERSON] на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області 01.04.2024 виконавче провадження ВП № 74558171 закінчено, так як від боржника - відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради отримано копію наказу № 12-о від 15.03.2024 про поновлення на роботі [PERSON] . Як пояснив у судовому засіданні [PERSON] до цього його спонукало те, що йому з боку роботодавця так і не було по акту передано школу (печатку, штампи), не внесено до Реєстру відомості про нього як керівника школи. Суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки в порядку примусового виконання рішення суду згідно зі ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником із дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, а в даному випадку, позивач ще 19.03.2024 був обізнаний з тим, що відповідач виніс наказ про його поновлення. Відтак відповідач, видавши такий наказ, належно виконав судове рішення про поновлення на роботі, і що, в свою чергу, дало можливість позивачу приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Водночас, 20.03.2024 Наказом начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх від 20.03.2024 за № 14-о створено комісію для передачі майна та документів Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області. Наказано комісії в період з 21 березня по 25 березня 2024 передати майно та документи вказаного навчального закладу поновленому на посаді директора цього закладу [PERSON] . Результати висвітлити в акті про передачу майна, документів. Комісія здійснювала виїзд до вказаного навчального закладу, однак встановила, що [PERSON] був відсутній на роботі. Як видно з наказу начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх від 25.03.2024 за № 97 «Про проведення службового розслідування» передача майна і документів не відбулась, оскільки [PERSON] був відсутній на роботі, про що складено відповідні акти, які були досліджені судом, а саме: акт від 22.03.2024 № 4 про відсутність на роботі [PERSON] 22.03.2024 з 09:00 до 15:00 год; акт від 25.03.2024 № 5 про відсутність на роботі [PERSON] 25.03.2024 з 09:00 до 13:00 год. З приводу таких обставин позивач у судовому засіданні пояснив, що 19.03.2024 і в подальші дні він приходив до школи, тобто мав намір приступити до виконання своїх обов`язків, однак з 18.03.2024 школа була заблокована місцевими жителями-активістами, учнів не допускали до навчання, працівників школи, вчителів відпустили. Його також не пускали до приміщення школи, він знаходився на відстані 200 м від школи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання пояснив, що в Верхньояблінському ЗЗСО І-ІІІ ступенів-ЗДО дійсно мав місце конфлікт, так як батьки не пускали дітей до школи, однак причини йому невідомі. Вважає, що це була колективна позиція батьків. При цьому школа не була заблокована, здійснювалось табелювання працівників. Позивач на подав суду доказів, що йому чинились перешкоди у доступі на робоче місце. Представник відповідача [PERSON] зазначила, що коли комісія приїжджала до школи для здійснення передачі матеріальних цінностей [PERSON] , у складі якої вона також була, то школа не була заблокована, комісія зайшла в приміщення школи щоб здійснити передачу матеріальних цінностей поновленому на посаді директора [PERSON] , однак його не було на робочому місці. Водночас, працівники школи, вчителі були на робочому місці, що підтверджується їх табелюванням, а школу не відвідували учні, у зв`язку з чим навчальний процес не відбувався. Такі пояснення підтверджуються долученими відповідачем до письмових заперечень копій заяв від 23 вчителів Верхньояблінського ЗЗСО І-ІІІ ступенів-ЗДО від 10.04.2024 на ім`я начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради [PERSON] , які повідомили керівника відділу освіти про те, що [PERSON] директор Верхньояблінського ЗЗСО І-ІІІ ступенів-ЗДО був відсутній на роботі з 21 березня по 15 квітня 2024 року, освітній процес у вказаному навчальному закладі не відбувається з 18.03.2024, учні не відвідують заклад освіти через наявний конфлікт з [PERSON] . Водночас, позивач ствердив, що в нього відсутні будь-які конфлікти з учнями чи їх батьками. При цьому, позивач не подав суду належних та допустимих доказів, що місцеві жителі, які, як він пояснив, були біля приміщення школи, блокували йому вхід до робочого місця, не пускали його до приміщення навчального закладу, що б давало підстави стверджувати, що в нього існували об`єктивні перешкоди бути на робочому місці. При цьому, позивач пояснив суду, що приходив до школи лише на відстань 200 метрів і все це спостерігав здалеку, з подвір`я будинку його родичів. Позивач також не клопотав про виклик та допит свідків, які б могли підтвердити факт його не допуску до роботи, не подав інших доказів, зокрема відеофіксації таких обставин. Також позивач не позбавлений був права звернутись до Державної служби з питань праці та повідомити про на порушення його трудових прав, яке пов`язане з не допуском до роботи. Позивач також не подав суду доказів на підтвердження того, що він звертався безпосередньо до керівника відділу освіти [PERSON] щодо неможливості прибути на робоче місце з поважних причин, єдиною його вимогою було те, щоб керівник відділу освіти [PERSON] разом з ним прийшла до школи і передала йому печатку та документи. Водночас, з поданого позивачем відеозапису подій за 03.04.2024 суд встановив, що дійсно під школою були батьки учнів, які вимагали від представників влади, щоб директор школи [PERSON] прийшов на робоче місце. Зокрема, громадянин, який зазначив, що він є головою батьківського комітету, висловився про те, що якщо директора школи поновили, то він повинен вийти на роботі і працювати, а як ні, то підлягає звільненню за прогул. Директор школи відсутній на роботі, не бажає вийти до батьків, не комунікує з ними, навчальний процес не відбувається. У ході судового розгляду на підставі досліджених доказів суд встановив, що сам позивач не прибував на робоче місце, тоді як комісія здійснювала неодноразові виїзди до школи для передачі матеріальних цінностей, що підтверджено, зокрема, наданими фотознімками, де зображено членів комісії, які, зокрема знаходились в приміщенні школи. Відсутність позивача на робочому місці також підтверджена заявами вчителів. Доказів того, що саме керівник відділу освіти [PERSON] не хотіла його поновлювати, мала намір його в подальшому повторно звільнити та для цього організувала блокування школи позивач суду не подав. Натомість, суд з`ясував, що відповідачем, як роботодавцем, було винесено наказ про поновлення позивача на роботі, з метою здійснення фактичного допуску позивача до роботи, було створено комісію для передачі майна та документів Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, комісія здійснила виїзд до вказаного навчального закладу, однак встановила, що [PERSON] був відсутній на роботі, що в свою чергу було зафіксовано у відповідних актах від 22.03.2024 №4, від 25.03.2024 № 5. Вказаних обставин позивач не спростував, доказів зворотнього суду не подав. Щодо тверджень позивача на підтвердження своїх підстав позову про те, що відповідач фактично не допустив його до роботи, оскільки не вніс відповідні відомості до Реєстру на виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», то суд, оцінюючи їх, дійшов такого висновку. Так, суд встановив, що відповідач видав наказ про поновлення позивача на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, з яким позивач був ознайомлений 19.03.2024. Зміна керівника юридичної особи, у даному випадку зміна директора школи після поновлення на роботі, вимагає внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно з абз. 7 п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі Закон № 755-IV) заявник це представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави. Відповідно до положень ст. 14 Закону № 755-IV, документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. Якщо документи подаються у паперовій формі, заявник пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, передбачений\~Законом України\~"Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження (крім випадку, якщо відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі). Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що засвідчує повноваження представника, може бути: 1) документ, що підтверджує повноваження законного представника особи; 2) нотаріально посвідчена довіреність (крім проведення реєстраційних дій щодо державного органу, органу місцевого самоврядування); 3) довіреність, видана відповідно до законодавства іноземної держави; 4) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про призначення (обрання) керівника (у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку з призначенням (обранням) керівника, за умови подання відповідної заяви особисто таким керівником). Цей пункт застосовується також до громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи; Вимоги до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації визначені ст. 15 Закону № 755-IV, де зазначено, що документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: 1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію); 2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами); 3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; 4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством; 5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена; 6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 755-IV рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами), якщо інше не передбачено законом. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи (крім акціонерних товариств, громадських формувань та об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) щодо зміни керівника юридичної особи у випадках, коли для прийняття такого рішення достатньо голосів не більше 10 осіб, підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами, які голосували за таке рішення та кількості голосів яких достатньо для прийняття рішення, якщо інше не передбачено статутом юридичної особи. Справжність підписів на рішенні уповноваженого органу управління юридичної особи нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону № 755-IV, для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, іншого визначеного законом суб`єкта (особи) про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою. Згідно з визначенням у п. 6 ч. 2 Закону «України «Про освіту» (далі Закон № \~2145-VIII), заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про повну загальну середню освіту» юридична особа має статус закладу загальної середньої освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність, що здійснюється на одному чи декількох рівнях повної загальної середньої освіти. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закон № \~2145-VIII керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. Керівник є представником закладу освіти у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах повноважень, передбачених законом та установчими документами закладу освіти. Отже, поновлений на підставі Наказу від 15.03.2024 за № 12-о на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області з 14.06.2022 [PERSON] уповноважений діяти як представник юридичної особи закладу освіти Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів. У свою чергу, в силу положень абз. 7 п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі Закон № 755-IV) позивач [PERSON] є заявником як представник юридичної особи - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи. Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 14 Закону № 755-IV документом, що засвідчує повноваження позивача як такого представника може бути рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про призначення (обрання) керівника (у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку з призначенням (обранням) керівника, за умови подання відповідної заяви особисто таким керівником). Відтак, позивач [PERSON] , як поновлений на посаді керівника закладу освіти, в силу вимог п. 4 ч. 2 ст. 14 Закону № 755-IV, повинен був особисто як керівник звернутись до державного реєстратора з відповідною заявою для здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку з поновленням на посаді керівника, та подати наказ (засвідчену копію) про його поновлення. Позивач не подав суду доказів, що він особисто звертався до державного реєстратора, чи доказів, що йому було відмовлено у здійсненні реєстраційної дії. Також позивач не подав доказів, що звертався до відповідача про надання йому наказу про його поновлення (засвідченої копії) для подання державному реєстратору для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку з поновленням на роботі керівника, не подав доказів, що відповідач відмовив у цьому. Відтак доводи позивача про те, що в цій справі відповідач фактично не допустив його до роботи, оскільки не передав документи, печатки, штампи, не вніс відповідні відомості до Реєстру на виконання вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Натомість суд встановив, що після винесення наказу про поновлення позивача на посаді директора відповідач також вчинив дії спрямовані на допущення позивача до фактичного виконання його попередніх обов`язків, однак такі не були реалізовані самим позивачем. Суд з`ясував, що відповідач зафіксував факт відсутності позивача на роботі та на підставі Наказу начальника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради О. Манюх від 16.04.2024 за № 17-0 позивача [PERSON] звільнено з посади директора Верхньояблінського ЗЗСО І-ІІІ ступенів-ЗДО з 17.04.2024 за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що ним не було допущено прогулу, оскільки його було звільнено без поновлення, так як відповідач фактично його не допустив до роботи і навчальний заклад взгагалі був заблокований місцевими жителями с. Верхня Яблунька Самбірського району Львівської області. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2021 у справі № 235/5659/20 (провадження № 61-10432св21) зазначено: «Прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності. Законодавством не визначено перелік поважних причин відсутності на роботі, тому, вирішуючи це питання щодо працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази із числа передбачених ЦПК України. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які виключають вину працівника». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 в справі № 572/2944/16-ц (провадження № 61-20505св18) зазначено: «Крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причини його відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. До поважних причин відсутності на робочому місці слід відносити такі обставини, як: стихійні лиха, хвороба працівника або членів його сім`ї, нерегулярна робота транспорту, участь працівника в порятунку людей або майна, відмова від незаконного переведення та невихід у зв`язку з цим на нову роботу. Не вважаються прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці; відмова від незаконного переведення; відмова від роботи, протипоказаної за станом здоров`я, не обумовленої трудовим договором або в умовах, небезпечних для життя і здоров`я; невихід на роботу після закінчення строку попередження при розірвання трудового договору з ініціативи працівника». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 у справі № 459/2618/17 (провадження № 61-47902св18) зазначено: "Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не існує, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я. Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази». У ході судового розгляду суд не встановив і позивач не подав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в позивача були істотні обставини, які перешкоджали його прибуттю на роботу. Сам позивач у ході судового розгляду пояснив, що знаходився від приміщення школи на відстані 200 м, оскільки бачив там місцевих жителів, а відтак, підстав стверджувати, що саме йому чинили перешкоди зайти в приміщення школи суд не встановив, доказів таких дій щодо нього позивач не надав. Окрім цього, сам позивач ствердив, що жодного конфлікту з учнями чи батьками в нього немає. Його твердження про те, що місцевих жителів біля школи організувала начальник відділу освіти, щоб не поновлювати його на посаді, суд відхиляє як безпідставні, такі не підтверджені належними та допустимими доказами. 20.03.2024 позивач [PERSON] звернувся до ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області з заявою, в якій просив порушити кримінальну справу проти жителів с.Верхня Яблунька всього близько 20 осіб, які організували для недопущення його до школи на робоче місце згідно наказу Боринського відділу освіти від 15.03.2024 на підставі постанови Верховного суду від 28.08.2024. За результатами розгляду заяви позивача від 20.03.2024, ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області повідомило, про те, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що по даному факту відсутні ознаки складу адміністративного чи кримінального правопорушення. З мешканцями цього села було проведено бесіду профілактичного характеру, які пояснили, що із [PERSON] ніхто в конфлікт не вступав та словесно йому не погрожували. А чому він телефонує в поліцію ти пише письмову заяву, їм не відомо. Тому розгляд звернення припинено, матеріали перевірки здано в архів ВнП №2. Та обставина, що освітній процес не відбувався з 18.03.2024, учні не відвідували заклад освіти, що встановлено, зокрема, з пояснень учасників справи, заяв вчителів Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів на ім`я начальника відділу освіти Манюх О., дослідженого відеозапису, який подав позивач, не вказує на наявність в позивача як керівника закладу освіти поважної причини бути відсутнім на роботі, виконувати свої трудові обов`язки, зокрема забезпечити навчальний процес. З дослідженого відеозапису подій, які мали місце 03.04.2024 суд встановив, що директор школи [PERSON] відсутній на робочому місці третій тиждень, батьки вимагають, щоб він приступив до виконання своїх обов`язків для відновлення навчального процесу. Сам позивач на відеозаписі відсутній. Інші працівники школи (вчителі) були на роботі, що підтверджено табелем виходу на роботу. Табелювання позивача за березень 2024 не відбулось, оскільки він як директор не подав корегуючого табелю після поновлення. Отже, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що саме його не допускали до приміщення школи, чим йому було створено істотні перешкоди для прибуття на робоче місце для подальше притуплення та виконання посадових обов`язків директора школи, позивач не клопотав про виклик свідків на підтвердження таких обставин, не подав доказів, що він звертався до відповідача з відповідними заявами про наявність таких перешкод чи повідомляв про поважні причини його відсутності на роботі, які пов`язані з такими обставинами. При цьому, суд враховує те, що юридична адреса відповідача Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області (адреса: 82547, смт. Бориня, вул. І. Франка, 4, Самбірський район Львівська область, а Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області - с. Верхня Яблунька, Самбірський район Львівська область, що вказує на те, що позивач мав можливість безперешкодно звернутись до відповідача та надати пояснення щодо відсутності на роботі з поважних причин. Водночас, суд також враховує те, що сам позивач взагалі не розцінює свою неявку на робоче місце як прогул, оскільки вважав, що не був поновлений на роботі через те, що відповідач не здійснив його фактичного допуску до роботи. Однак, на підставі досліджених доказів, суд встановив, що відповідач видав наказ про поновлення позивача на роботі, не вчиняв дій, які б перешкоджали його фактичному допуску до роботи, а отже відповідач належно виконав судове рішення про поновлення позивача на роботі як незаконно звільненого працівника. Обставин, які б свідчили про те, що відповідач не здійснив фактичного допуску позивача до роботи, з підстав, які вказав позивач у позовній заяві, позивач не довів. Позивач не подав суду доказів, що конфлікт у Верхньояблунському ЗЗСО І-ІІІ ступенів, в якому батьки здобувачів освіти не пускали дітей до школи, присутність біля школи місцевих жителів, були істотними обставинами, які перешкоджали йому бути на робочому місці, не довів що такі обставини були спрямовані саме на створення йому перешкод у явці на роботу. Надавши оцінку поданого позивачем диску з аудіозаписом його розмови з [PERSON] суд дійшов такого висновку. У статті 31 Конституції України гарантовано кожному таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть встановлюватися лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо. Суд зазначає, що голос фізичної особи належить до прояву особистого характеру, що охороняється, його звуковий запис можна здійснювати або використовувати тільки з відома фізичної особи. Позивач не надав суду докази попередження та отримання згоди посадової особи відповідача на здійснення запису розмови, як і не подав будь-яких інших доказів наявності у нього законних підстав втручання у приватне спілкування особи та здійснення звукозапису розмов. Відтак, поданий позивачем звукозапис розмови суд визнає недопустимим доказом, оскільки такий отриманий з порушенням прав і свобод людини і громадянина, гарантованих Конституцією України. Подані відповідачем акти від 22.03.2024 № 4, від 01.04.2024 № 10 суд визнає належними та допустимими доказами на підтвердження факту відсутності на роботі позивача та підтвердження підстав для звільнення за прогул, з урахуванням того, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин Суд не бере до уваги складені відповідачем акти від 25.03.2024 № 5, від 26.03.2024 № 6, від 27.03.2024 № 7, від 28.03.2024 № 8, від 29.03.2024 № 9, оскільки у вказаний період у Верхньояблунському ЗЗСО І-ІІІ ступенів був ведений простій, що підтверджено табелем робочого часу. Суд зазначає, що після фіксації факту відсутності працівника на роботі потрібно з`ясувати, чим така відсутність була викликана. Законодавство не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тому в кожному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин. Поважними причинами мають бути об`єктивні обставини, які безумовно перешкоджали працівнику з`явитися на роботу і не могли бути ним усунуті. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Суд з`ясував, що після встановлення відповідачем фактів неявки позивача на роботу, відповідач вживав заходів щодо встановлення місця перебування позивача для з`ясування наявності поважних причин у нього бути відсутнім на робочому місці. Так, як видно з відповіді начальника ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, на запит відповідача від 03.04.2024 №146, [PERSON] знаходиться за місцем його постійного проживання, а саме: [ADDRESS] . Суд також встановив, що відповідач вчинив дії спрямовані на отримання письмових пояснень від позивача щодо його відсутності на роботі. Позивач не надав відповідачу таких письмових пояснень, що підтверджено актами фіксації відмови від надання письмових пояснень про відсутність на роботі від 02.04.2024 № 11, від 05.04.2024 № 13, від 11.04.2024 № 14, від 12.04.2024 № 15, від 16.04.2024 № 16. При цьому, суд враховує висновок, який міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.07.2021 у справі № 643/10816/17 (провадження № 61-188св21), згідно з яким пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. Щодо отримання згоди профспілкової організації на звільнення позивача (ст. 43 КЗпП України), то в цій справі суд встановив, що первинна профспілкова організація у Верхньояблунському ЗЗСО І-ІІІ ступенів ЗДО не була створена. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022, у період дії воєнного стану норми ст. 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині своїх позовних вимог про скасування спірного наказу про звільнення та поновлення на посаді позивач не довів належними та допустимими доказами підстави свого позову, а саме, що його звільнення є незаконним, оскільки він не допускав прогулів, так як відповідач фактично не допустив його до роботи (не передав документи, печатки, штампи та не скерував його до реєстратора для внесення змін в Єдиному державному реєстрі щодо керівника закладу, який був поновлений на роботі). Також позивач не подав доказів, які б вказували на поважність причини його відсутності на роботі, не довів, що дії місцевих жителів, с. Верхня Яблунька Самбірського району Львівської області, які перебували під школою, були спрямовані на недопущення саме його до роботи та що такі обставини пов`язані з неправомірними діями відповідача як роботодавця щодо позивача. У свою чергу відповідач подав суду належні та допустимі докази, на спростування вказаних підстав позову позивача, належно виконав рішення суду про поновлення позивача на посаді та подав докази, які підтверджують факт відсутності позивача на роботі, вжив заходи для отримання від позивача письмових пояснень, а відтак довів законність прийнятого рішення про звільнення позивача на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Обставин створення роботодавцем перешкод у доступі позивача до роботи чи перешкод у здійсненні ним своїх трудових обов`язків у цій справі суд не встановив. Таким чином, зафіксувавши факт порушення працівником трудової дисципліни та вживши заходи для встановлення місця перебування позивача та наявності поважних причин тривалої відсутності його на роботі, відповідач правомірно застосував дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за прогул. Відтак, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд дійшов висновку, що за конкретних обставин у цій справі звільнення позивача на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відбулось на законній підставі та з дотримання порядку, установленого законом, а тому в задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради №17-о від 16.04.2024 про звільнення з посади, поновлення на роботі необхідно відмовити. Вирішуючи позов\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №6 зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Отже, вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію. Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, і сама виплата відповідно названа середньою заробітною платою за час вимушеного прогулу. Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Відповідно до пункту 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21). У постанові від 19.03.2025 у справі № 537/4740/20 (провадження № 61-15747св23) Верховний суд зазначив: «Системний аналіз пункту 3 Порядку № 100 та пункту 164.6 статті 164 ПК України дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем під час виконання відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Отже, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Отже, усталена практика Верховного Суду свідчить про уніфікований підхід щодо функцій роботодавця як податкового агента під час виконання рішення суду про стягнення сум на користь працівника». У цій справі суд з`ясував, що на підставі рішення Турківського районного суду Львівської області від 22.06.2023 (справа № 458/394/22) видано наказ відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області № 14-0 від 23.06.2023, яким [PERSON] поновлено на посаді. Постановою Львівського апеляційного суду від 02.11.2023 вказане вище рішення суду скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Наказом відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області №32-0 від 08.11.2023 скасовано наказ від 23.06.2023 №14-0 «Про поновлення на роботі [PERSON] ». Постановою Верховного суду від 28.02.2024 вказану вище постанову апеляційного суду скасовано, а рішення першої інстанції залишено в силі. Наказом відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Боринської селищної ради №12-0 від 15.03.2024 [PERSON] поновлено на посаді директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області з 14.06.2022. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.06.2023 по 14.03.2024 - 274 591,80 грн за мінусом коштів, які було нараховано централізованою бухгалтерією за період з 23.06.2023 по 18.10.2023; за період 15.03.2024 по 14.05.2024 (дата звернення до суду з позовом) та вимушений прогул у зв`язку з його незаконним звільненням, яке є предметом спору в цій справі. Відповідач, у додаткових поясненнях від 17.06.2025 заперечив розрахунок відповідача, як некоректний, оскільки сума 1445,22 грн, з якої позивач здійснив розрахунок не підтверджена документально. Суд встановив, що після скасування відповідачем наказу «Про скасування наказу від 23.06.2023 №14-0 «Про поновлення на роботі [PERSON] » від 08.11.2023 за №32-0 (на виконання Постанови Львівського апеляційного суду від 02.11.2023), позивач був позбавлений права виконувати трудову функцію, з незалежних від нього причин у період з 09.11.2023 до 14.03.2024 (наказ про поновлення від 15.03.2024), який і становить період вимушеного прогулу. Як зазначив суд вище, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з поданим відповідачем розрахунковим листом за вересень 2023 заробітна плата [PERSON] становила 23\~084,34 грн, а за жовтень 2023 13\~640,72 грн, отже середньоденна заробітна плата становить 1080,15 грн (вересень (23 084,34 грн / 21 день) + жовтень (13\~640,72 грн / 13 днів (з 19.10.2023 до 10.11.2023 відсторонення у зв`язку із службовим розслідуванням) = 1080,15 грн). Враховуючи вимоги Порядку №100, середньоденна заробітна плата за два місяці, які передували звільненню позивача складає 1080,15 грн, а тому розмір середнього заробітку за вказаний період вимушеного прогулу становить 98\~293,65 грн (91 день (кількість робочих днів за період з 09.11.2023 по 14.03.2023) x 1080,15 грн. (середньоденна заробітна плата). Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не здійснив виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період 09.11.2023 по 14.03.2024, така підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 98 293,65 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів. У задоволенні решти вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на день прийняття рішення в цій справі необхідно відмовити, оскільки суд не встановив підстав для поновлення позивача на посаді. Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача щорічної грошової винагороди, допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч. 2 ст. 116 КЗпП України)Згідно з положеннями ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Закріплені у статтях\~116,\~117 КЗпП України\~норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником. Щодо щорічної грошової винагороди та допомоги на оздоровлення. Діяльність навчальних закладів в Україні, незалежно від підпорядкування, типу та форм власності, регламентується Конституцією України,Законами України «Про освіту», «;Про загальну середню освіту», «;Про професійно-технічну освіту», «;Про вищу освіту», «;Про місцеве самоврядування в Україні»\~та іншими нормативно-правовими актами, відповідно до яких здійснюється формування та утримання навчальних закладів. Відповідно ст.\~46\~Закону України\~«Про вищу\~освіту» учасниками навчально-виховного процесу у вищих навчальних закладах є педагогічні і науково-педагогічні працівники. Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 р. № 963. У положеннях ст. 57 Закону України «Про освіту» встановлено, окрім іншого, що держава забезпечує\~педагогічним і\~науково-педагогічним\~працівникам виплату педагогічним працівникам: - щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків; - допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки. Умови оплати щорічної винагороди педагогічним працівникам регулюються Порядком надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 898 від 05.06.2000 (далі Порядок). Згідно з п. 2-5 Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за погодженням з організацією вищого рівня. Щорічна грошова винагорода керівникам навчальних закладів чи методичних установ, які працюють на умовах контракту, надається незалежно від умов, визначених у контракті. Розмір щорічної грошової винагороди не може перевищувати одного посадового окладу (ставки заробітної плати) з урахуванням підвищень. Суд з`ясував, що позивач [PERSON] , працюючи на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст.. ЗДО Боринської селищної ради, в силу своїх посадових обов`язків та за посадою належав до числа педагогічних працівників, відтак мав законні очікування на отримання щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків. Позивач, просив стягнути щорічну винагороду в розмірі 20 відсотків від посадового окладу, що в свою чергу заперечив відповідач. Так, згідно з поданими відповідачем копіями наказів від 26.09.2022 № 177, від 25.09.2023 № 278 «Про надання щорічної грошової винагороди керівникам закладів освіти Боринської селищною ради», розмір такої винагороди становить 10 відсотків від посадового окладу. Посадовий оклад позивача як директора школи за 2021-2022 навчальний рік становить 11\~716,00 грн. (розрахунковий лист за лютий 2022) Посадовий оклад позивача як директора школи за 2020-2023 навчальний рік становить 10\~896 грн, що підтверджено поданими відповідачем розрахунковим листом за вересень 2023. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача [PERSON] , посадовий оклад позивача був зменшений в зв`язку зі зменшенням кількості учнів, на підтвердження чого подала копію наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради від 14.07.2023 № 176 «Про впорядкування умов оплати праці керівника Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів», згідно з яким директору вказаного навчального закладу [PERSON] оплату праці здійснювати по 16 тарифному розряду з 26.06.2023. Відтак, враховуючи те, що при звільненні позивача відповідач незважаючи на вищевказані положення закону та за наявності у позивача права на виплату йому щорічної винагороди, такої виплати не провів, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з виплати такої допомоги за 2021-2022 навчальний рік в розмірі 1171,67 грн (11\~716,65 х 10%) / 100%) та за 2022-2023 навчальний рік в розмірі 1089,60 грн (10 896 х 10%) / 100%). Також, суд з`ясував, що позивача [PERSON] , працюючи на посаді директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. ЗДО Боринської селищної ради, в силу своїх посадових обов`язків та за посадою належав до числа педагогічних працівників, відтак мав законні очікування на отримання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу та виплату допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Однак,\~при звільненні\~ [PERSON] \~відповідач не\~виконав свій\~обов`язок\~та не\~провів з\~ним розрахунку\~з виплати\~допомоги на\~оздоровлення,\~що є\~підставою для\~застосування до\~відповідача відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Згідно з розрахунком, який подав позивач заборгованість з виплати допомоги на оздоровлення становить за 2021-2022 навчальний рік 11\~716,65 грн (100 відсотків посадового окладу); за 2022-2023 навчальний рік 11\~716,65 грн (100 відсотків посадового окладу). Відповідач частково заперечив такий розрахунок, оскільки посадовий оклад позивача як директора школи за 2021-2022 навчальний рік становить 11\~716,65 грн. (розрахунковий лист за лютий 2022), а посадовий оклад позивача як директора школи за 2020-2023 навчальний рік становить 10\~896 грн, що підтверджено поданими відповідачем розрахунковим листом за вересень 2023. Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає допомога на оздоровлення за 2021-2022 навчальний рік в розмірі 11\~716,65 грн (100 відсотків посадового окладу), за 2022-2023 навчальний рік 10\~896 грн (100 відсотків посадового окладу). Щодо грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки. Згідно з ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ч.1 ст. 24Закону України «Про відпустки» уразі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Для виплати працівникам компенсації за невикористані відпустки застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. У письмових поясненнях позивач вказав про стягнення з відповідача невиплачених йому при звільненні відпускних за 2022-2023 навчальний рік в сумі 58 984,8 грн, що згідно з поданим розрахунком обчислено з розрахунку середнього календарного заробітку: (31 072,23 + 31 072, 23) / 59 = 1053,30 грн.; 56 х 1053,30 = 58 984,8 грн Враховуючи те,\~що в\~силу вимог\~ч.\~1\~ст.\~116\~КЗпП України\~при звільненні\~працівника роботодавець\~повинен виплатити\~усі суми,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації в\~день звільнення,\~тому суд\~для забезпечення\~для забезпечення\~повного та\~ефективного захисту\~прав,\~свобод та\~інтересів\~позивача при стягненні всіх сум, належних при звільненні, враховуючи фактичні обставини в справі, уникнення повторного звернення до суду з новим позовом, вважає за необхідне вирішити заявлену вимогу. Відповідач частково заперечив поданий позивачем розрахунок, оскільки на підставі наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Боринської селищної ради від 14.07.2023 № 176 «Про впорядкування умов оплати праці керівника Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів», директору вказаного навчального закладу Січаку І.М. оплату праці здійснювати по 16 тарифному розряду з 26.06.2023, що як пояснила представник відповідача Шийка Г. пов`язане зі зменшенням кількості учнів. Відтак, заробітна плата позивача у вересні 2023 становила 23\~084,34 грн. Отже, середньоденний заробіток становить: (23\~084,34 х 12 = 277\~012,08 грн); 277\~012,08 /365= 758,94 грн). Розмір відпускних становить 758,94 грн х 56 календарних днів = 42\~500,64 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо вирішення позовної вимоги про продовження строкового договору Відповідно до\~положень ст.\~23\~КЗпП України\~трудовий договір\~може бути: 1)\~безстроковим,\~що укладається\~на невизначений\~строк; 2)\~на визначений\~строк,\~встановлений за\~погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Отже, згідно з Кодексом законів про працю України (КЗпП), строковий трудовий договір укладається на певний строк або до настання певної події.\~ Суд встановив, що 28.05.2020 [PERSON] своєю заявою від 28.05.2020 надав згоду начальнику відділу освіти Турківської РДА на припинення безстрокового трудового договору та переведення на строковий трудовий договір на посаді директора Верхньояблунського НВК терміном на шість років з 24.06.2020 із збереженням кваліфікації, щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за сумлінну працю та інших прав директора школи. 09.06.2020 відділ освіти Турківської районної державної адміністрації видав наказ №62 від 09.06.2020 «Про переведення з безстрокового трудового договору на строковий трудовий договір [PERSON] », відповідно до якого переведено [PERSON] директора Верхньояблунського НВК, з безстрокового трудового договору на строковий трудовий договір за його згодою терміном на шість років із збереженням посади, обсягу роботи, відповідної кваліфікації, щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за сумлінну працю та інших прав директора ЗЗСО з 24.06.2020. Відтак, до звільнення, позивач працював за строковим трудовим договором. Водночас, законодавством України не передбачено продовження строку трудового договору на період відсторонення. Так, відсторонення працівника від роботи, відповідно до ст.\~46\~Кодексу законів про працю\~(КЗпП) це тимчасове усунення від виконання трудових обов`язків, у визначених законом випадках. На період відсторонення працівника від роботи строковий трудовий договір не припиняється.\~Дія договору продовжує діяти, але працівник тимчасово не допускається до роботи.\~Відсторонення може тривати до усунення причин, які його зумовили, а робоче місце за працівником зберігається.\~ Водночас, після поновлення працівника, строковий трудовий договір продовжує діяти на тих же умовах, що і до звільнення, тобто до закінчення строку, який був передбачений у договорі.\~Це означає, що\~строк дії трудового договору залишається незмінним. Таким чином, після відновлення працівника на роботі, строковий трудовий договір автоматично продовжується на термін, на який його було укладено на момент незаконного звільнення. Якщо рішення суду поновлює працівника на посаді з урахуванням строку дії попереднього строкового договору, то строк дії договору залишається незмінним. У разі незаконного звільнення з роботи за строковим трудовим договором, працівник має право на поновлення на роботі, а також на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням викладеного, враховуючи те, що продовження строку трудового договору на період відсторонення не передбачено законом, а поновлення позивача на посаді на підставі судового рішення відбулось під час дії строкового договору, тому в задоволенні вимог про продовження строку дії такого договору необхідно відмовити. Щодо позовної давності. Частина друга\~ст. 233 КЗпП України\~в редакції, що була чинна до моменту внесення змін\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-IX, передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Поряд з тим, згідно з чинною редакцією\~статті 233 КЗпП України, а саме її частиною першою, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Водночас згідно з п. 1\~Прикінцевих положень КЗпП України\~під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~ст. 233 КЗпП, продовжуються на строк дії такого карантину. При цьому\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] строк звернення з даним позовом до суду не пропущено. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У цій справі судові витрати складаються з судового збору. Як видно з матеріалів справи, позивач за подання позовної заяви до суду сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та 1211,20 грн. за вимогу немайнового характеру про продовження строкового договору, що підтверджено квитанціями від 24.05.2024 №\~8100-6718-5447-9479 та від 24.05.2025 №8443-1774-4462-8579. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі\~задоволення\~позову -\~на\~відповідача; у\~разі\~відмови\~в позові\~-\~на\~позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями, які надав Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 36 Постанови № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при\~частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Враховуючи те, що в задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про поновлення на роботі, тому такі витрати необхідно віднести на рахунок держави. З урахуванням того, що в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним спірного наказу про звільнення, продовження строкового трудового договору відмовлено, тому сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 грн необхідно покласти на позивача. Судовий збір за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає до стягнення з відповідача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 982,76 грн. Судовий збір за позовні вимоги про стягнення щорічної грошової винагороди, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпустки, з урахуванням задоволення таких повністю, підлягає до стягнення з відповідача в користь держави в розмірі 3633,60 грн. (1211,20х3=3633,60). Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved