Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У січні 2025 із позовом до суду звернулося АТ КБ «Приватбанк» яке просило стягнути на свою користь із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.06.2016 р. у розмірі 255852,70 грн, що складається із: 206572,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49280,42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.06.2016 р. [PERSON] звернувся до позивача з метою отримати банківські послуги, у зв`язку з чим підписав заяву на приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку із укладенням договору відповідач отримав кредитні кошти. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 255852,70 грн, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 07.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву згідно якої просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного порядку вирішення спору не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. \~ \~ \~ \~Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Судом встановлено, 15.06.2016 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі анкети-заяви [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт. В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Початковий кредитний ліміт складав 500 грн, який з часом був збільшений до 200 000 грн. З наданого розрахунку заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 15.06.2016 р., в розмірі 255852,70 грн. з них: 206572,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 49280,42 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними та невчасне погашення підтверджується випискою. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, адже відповідач взяв кошти, вчасно їх не повернув, що призвело до порушення прав позивача, які підлягають захисту. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 3070,23 грн.

Outcome: approved