Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що згідно первинно наданої інформації КНП «Міська клінічна лікарня № 6» 26 грудня 2023 року о 03.05 у пологовому відділені підрозділу № 3 була народжена дівчинка. Відомо, що мати дитини (гр. [PERSON] , 2002 р.н. ) 27 грудня 2023 року після того як народила, у зв`язку з психічним станом була переведена до психоневрологічного диспансеру. 11 січня 2024 року дівчинка [PERSON] була переведена до інфекційного відділення для дітей КНП «МКЛ № 6» ДМР для проведення медичного обстеження. Робітниками Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради було отримано свідоцтво про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] . Інформації про батька малолітньої дитини, знайти данні про нього не виявилось можливим, і робітниками Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради відомості у свідоцтво про народження дитини були зареєстровані відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В зв?язку з тим, що останнє відоме місце реєстрації (проживання) матері дитини на території Новоолександрівської ОТГ, згідно Акту від 05 березня 2024 року № 04/852 прийому-передачі документів дитини, яка залишилась без батьківського піклування, пакет документів було передано до Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради. На підставі довідки від 05 липня 2017 року № 5388 «Про склад сім?ї» було з?ясовано, повнолітніми та дієздатними особами у родині є батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та брат [PERSON] , [INFO] . Однак останні надали заяву в якій зазначили відмову стосовно того щоб здійснювати нагляд та бути опікуном [PERSON] , [INFO] ., Встановити місце знаходження відповідача не виявилось можливим. Після народження дитини, мати більше 6 місяців не цікавилася дитиною та не виконувала свої батьківські обов?язки. Запитів про місце знаходження та пошук [PERSON] , [INFO] з боку матері дитини не проводились. Малолітня дитина [PERSON] , тривалий час перебувала у інфекційному відділені КНП «МКЛ № 6» ДМР де було небезпечно залишатись для її здоров`я. З метою забезпечення прав дитини, у зв?язку з необхідністю її соціального захисту, дитину було тимчасово влаштовано до родини. Враховуючи вищенаведене позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКП [NUMBER] ), аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини. Малолітню [PERSON] , [INFO] передати органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області для подальшого її влаштування. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача та третьої особи в своїй заяві просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та/або їх представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористалися. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що первинно наданої інформації КНП «Міська клінічна лікарня № 6» 26 грудня 2023 року о 03.05 у пологовому відділені підрозділу № 3 була народжена дівчинка. Відомо, що мати дитини відповідач [PERSON] , 2002 р.н.) 27 грудня 2023 року після того як народила, у зв?язку з психічним станом була переведена до психоневрологічного диспансеру. 11 січня 2024 року дівчинка [PERSON] була переведена до інфекційного відділення для дітей КНП «МКЛ № 6» ДМР для проведення медичного обстеження. Згідно п.7-1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов?язаної із захистом прав дитини», управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради були направлені запити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, Дніпровського міського центру соціальних служб та у відділення поліції № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20 лютого 2024 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис № 121. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Також судом встановлено, що у зв?язку з тим, що останнє відоме місце реєстрації (проживання) матері дитини на території Новоолександрівської ОТГ, згідно Акту від 05 березня 2024 року № 04/852 прийому-передачі документів дитини, яка залишилась без батьківського піклування, пакет документів було передано до Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради. На підставі довідки від 05 липня 2017 року № 5388 «Про склад сім?ї» було з?ясовано, повнолітніми та дієздатними особами у родині є батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та брат [PERSON] , [INFO] . Однак останні надали заяву в якій зазначили відмову стосовно того щоб здійснювати нагляд та бути опікуном [PERSON] , [INFO] . Для з?ясування місця знаходження, місця реєстрації та проживання на даний час матері дитини [PERSON] , [INFO] , Службою у справах дітей Новоолександрівської сільської ради було надано запит до ВП N?9 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області на що було надано відповідь від 26 квітня 2024 року N? 43.9-7328, що проведено перевірку по базі ІТС ІПНІ, інформації щодо місця знаходження, місця проживання та місця реєстрації [PERSON] , [INFO] на території обслуговування відділення N?9 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області інформації отримано не було, встановити місце знаходження останньої не виявилось можливим. Відповідно до даних бази ІТС ІГНІ встановлено, що впродовж 2022-2023 років [PERSON] неодноразово зверталась на спецлінію «102» з приводу: крадіжка, зникнення речей, конфлікту з власником орендованої квартири, надання консультації, кіберзлочин, наркозлочин. Встановлено, що де які повідомлення заявниця надавала в стані алкогольного або наркотичного сп?яніння, не могла чітко висловити обставини події. Також встановлено, що 26 червня 2022 року на лінію «102» надійшло повідомлення про спробу самогубства [PERSON] . Таким чином встановити місце знаходження (перебування) [PERSON] , [INFO] на даний час виявилось неможливим. Після народження дитини, мати більше 6 місяців не цікавилася дитиною та не виконувала свої батьківські обов?язки. Запитів про місце знаходження та пошук [PERSON] , [INFO] з боку матері дитини не проводились. Малолітня дитина [PERSON] , тривалий час перебувала у інфекційному відділені КНП «МКЛ № 6» ДМР де було небезпечно залишатись для її здоров?я. З метою забезпечення прав дитини, у зв?язку з необхідністю її соціального захисту, дитину було тимчасово влаштовано до родини. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України, а саме мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (без поважної причини) та є хронічними алкоголіками або наркоманами. Встановлені обставини справи в сукупності зі зібраними по справі доказами свідчать про нехтування відповідачем виконання обов?язків матері по вихованню дитини, виконанню батьківських прав та обов?язків. Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, органу опіки та піклування було рекомендовано позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування пов?язаних з захистом прав дітей» від 24 вересня 2008 р. N? 866, ст. 3. Органами опіки та піклування с районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об?єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які проводять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім?ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала конфліктів, внаслідок воєнних дій і збройних влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей. Органи опіки та піклування проводять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: -забезпечення найкращих інтересів дитини; -недопущення дискримінації дітей; -конфіденційності інформації про дитину. Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, а також стосовно здійснення передбачених законодавством заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об?єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей). З метою створення належних умов для забезпечення реалізації права кожної дитини на виховання в сім?ї, підтримки сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, і захисту прав дітей у таких сім?ях органи державної влади, органи місцевого самоврядування, заклади освіти, охорони здоров?я, соціального захисту населення, інші заклади та установи, зокрема структурні підрозділи районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об?єднаних територіальних громад з питань освіти, охорони здоров?я, соціального захисту населення, здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі тощо, служби у справах дітей, центри соціальних служб, фахівці із соціальної роботи або інші надавачі соціальних послуг, органи Національної поліції, територіальні органи ДСНС та підпорядковані підрозділи, спеціалізовані установи з надання безоплатної первинної правової допомоги, регіональні та місцеві центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, бюро правової допомоги, суди, органи прокуратури, уповноважені органи з питань пробації, інші загальні та спеціалізовані служби підтримки осіб, постраждалих від домашнього насильства та насильства за ознакою статі, відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - уповноважені суб?єкти) забезпечують виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, за місцем їх проживання (перебування), надання їм послуг у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, інформують інших уповноважених суб єктів у разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів таких дітей і надання підтримки їх сім?ям (у разі наявності) відповідно до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. N? 585. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім?ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання i розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (без поважної причини) та є хронічними алкоголіками або наркоманами. Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд зважаючи на те, що відповідач не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, а також свідомого нехтування своїми обов`язками, зловживання алкогольними напоями, є наслідком винної поведінки відповідача, тому є передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що за таких обставин позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (без поважної причини) та є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідачі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам їх право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідачів до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності їх бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України суд може присудити аліменти і за минулий час. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 14 січня 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з кожного відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 1211 грн. 20 коп за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), а всього 2422,40 грн.

Outcome: approved