Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

у квітні 2025 року адвокат Плеханов І.О., діючи в інтересах свого довірителя [PERSON] , звернувся до Хорольського районного суду з цивільним позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправною бездіяльності щодо неприпинення права користування земельною ділянкою та визнання припиненим зобов`язання. Позов обгрунтовує тим, що 29.01.2021 [PERSON] придбав нерухоме майно - склад будівельних матеріалів, розташований в [ADDRESS] , площею 431.5 кв. м на земельній ділянці комунальної власності площею 0.4947 га, кадастровий номер 5324810100:50:008:0002. Договір купівлі - продажу посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дяченком В.А. Запис в реєстрі № 4200, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 553214353248. Вказує, що 17 листопада 2021 року між [PERSON] та Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області укладено договір оренди земельної ділянки площею 0.4947 га, кадастровий номер 5324810100:50:008:0002 строком на 10 років, державна реєстрація якого проведена 09.12.2021. Проте, 20.01.2023 позивач передав до статутного капіталу ТОВ ''Веселка-Полтава'' нерухоме майно: склад будівельних матеріалів (складові частини об`єкта нерухомого майна - адміністративну будівлю площею 431.5 кв.м., склад, огорожу, відмостку), розташований у [ADDRESS] . Дата державної реєстрації - 20.01.2023. З огляду на зазначену обставину позивач припинив право користування вказаною земельною ділянкою у зв`язку з переходом права власності на неруховий об`єкт, що на ній розташований. Вказує, що позивач не є землекористувачем, не є суб`єктом плати за землю, про що відповідним листом від 24 січня 2023 року позивач повідомив відповідача. Разом з тим, Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області отримавши вказаний лист, не розірвала та не припинила договірні відносини із позивачем в частині оренди вищевказаної земельної ділянки, тому позивач прохає суд визнати бездіяльність відповідача протиправною та визнати припиненим з 20 січня 2023 року договір оренди земельної ділянки від 17.11.2021 за адресою [ADDRESS] . Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 цю позовну заяву було передано для розгляду судді Старокожку В.П. Відповідно до ухвал судді від 11.04.2025 та 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення вказаних недоліків. Після усунення зазначених в ухвалі недоліків, 20.05.2025 провадження у справі відкрито, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк від відповідача відзив на позов не надійшов. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача Бибик В.В. вказав, що позовні вимоги не визнає. Ухвалою суду від 20.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 18.06.2025 позивач та представник позивача Плеханов І.О. не з`явилися, останній за допомогою підсистеми "Електронний суд" надіслав до суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач свого представника до суду не направив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав письмові пояснення, у яких проти позову заперечив з тих підстав, що нерухоме майно, на яке перейшло право власності до ТОВ ''Веселка-Полтава'', має площу 0.04315 га, а земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивача, має площу 0.4947 га, а тому до ТОВ ''Веселка-Полтава'' перейшло право користування лише тією земельною ділянкою, що розташована безпосередньо під переданим об`єктом нерухомості. Крім того зазначив, що договір оренди не може бути розірваний в односторонньому порядку, тому просив в задоволенні позову відмовити. У зв`язку із неявкою учасників в судове засідання відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про таке. Під час розгляду справи судом встановлено та це підтверджено матеріалами справи, що 29.01.2021 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набув у власність майно - склад будівельних матеріалів, розташований в [ADDRESS] , площею 431.5 кв. м на земельній ділянці комунальної власності площею 0.4947 га, кадастровий номер 5324810100:50:008:0002. Договір купівлі - продажу посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дяченком В.А. Запис в реєстрі № 4200, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 553214353248. 17 листопада 2021 року між [PERSON] та Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області укладено договір оренди земельної ділянки площею 0.4947 га, кадастровий номер 5324810100:50:008:0002 строком на 10 років, державна реєстрація якого проведена 09.12.2021. 20.01.2023 на підставі акту прийому-передачі позивач передав до статутного капіталу ТОВ ''Веселка-Полтава'' нерухоме майно: склад будівельних матеріалів (складові частини об`єкта нерухомого майна - адміністративну будівлю площею 431.5 кв.м., склад, огорожу, відмостку), розташований в [ADDRESS] . Дата державної реєстрації - 20.01.2023. 24 січня 2023 року [PERSON] засобами поштового зв`язку надіслав лист на адресу Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про розірвання договору оренди землі на підставі зміни власника нерухомого майна, що знаходится на цій земельній ділянці. З матеріалів справи вбачається, що Хорольською міською радою Лубенського району не приймалося рішення про припинення договору оренди. Правовідносини, що існують між сторонами, законодавчо врегульовані так. Частиною 3\~статті 7 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Аналогічна норма закріплена і в\~Земельному кодексі України, згідно із ст. 120 якого у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі»\~визначені підстави припинення договорів оренди землі. Так, до підстав припинення договору оренди землі зокрема належить набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. У даному випадку згідно із п. 32 спірного договору оренди землі дія відповідного договору припиняється зокрема з підстав, визначених законом. Відповідно до п. «а», «е» ч. 1\~ст. 141 Земельного Кодексу України\~підставами припинення права користування земельною ділянкою є у тому числі добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч. 1\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»). Згідно із п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~(із змінами, внесеними згідно із\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 № 2) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01.01.2002, згідно з положеннями чинного до цієї дати\~Земельного Кодексу\~(ст. 30) до набувача від відчужувача автоматично переходило право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження, з необхідністю подальшого оформлення переходу права власності. Відчуження обєктів нерухомого майна в період з 01.01.2002 по 20.06.2007 (під час дії\~ст. 120 Земельного Кодексу України\~в редакції від 25.10.2001) не передбачало автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями і спорудами. У таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до\~ст. 120 Земельного Кодексу України\~у редакції 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Чинною редакцією\~ст. 120 Земельного Кодексу України\~передбачено, що з 01.01.2010 до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. 377 Цивільного Кодексу України\~та\~ст. 120 Земельного Кодексу України\~в редакції\~Закону від 05.11.2009\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 1702-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю»). З аналізу зазначених норм законодавства випливає, що законодавець прямо пов`язує момент набуття права власності на нерухомість новим власником із моментом припинення землекористувачем права користування земельною ділянкою під нерухомістю. Тобто процес такого переходу права користування (оренди) на земельну ділянку повинен бути автоматичним з огляду на навдені приписи законодавства. Водночас\~Земельний кодекс України\~містить норми, які фактично не допускають такої автоматичності. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 116 Земельного Кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, що перебувають у користуванні громадян або юридичних осіб, передаються в користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування\~тільки після припинення користування ними в порядку, визначеному законом. Ця норма кореспондується із\~ст. 141 Земельного Кодексу України, яка чітко вказує на те, що набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, розташовані на земельній ділянці, є лише підставою для припинення права користування земельною ділянкою,\~а не фактом припинення такого права. Крім того, відповідно до\~ст. 377 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на будинок, споруду, що перебуває на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому самому обсязі, що був у попереднього землекористувача. Однак при цьому договір оренди земельної ділянки попереднього власника нерухомого майна не припиняється автоматично, а новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на себе у встановленому чинним законодавством порядку. Статтею 654 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. При цьому, згідно із\~статтею 124 Земельного кодексу України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Тобто, у зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно до нового власника цей факт є підставою для припинення права користування земельною ділянкою попередньому землекористувачу і до нового власника переходить право користування земельною ділянкою під нерухомістю. Однак, право користування земельною ділянкою попереднього користувача слід припинити та набути (переоформити) власником будинку у встановленому законом порядку. Такий порядок передбачає необхідність прийняття уповноваженими органами рішень про припинення/надання в оренду зазначеної земельної ділянки та здійснення державної реєстрації зазначених прав. З цього виходить також спеціалізований орган виконавчої влади - Державний комітет України із земельних ресурсів, який своїм листом N8877/17/6-10 від 30.04.2010 «Щодо відчуження земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна» роз`яснив, що враховуючи, що укладення договору оренди земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування, для припинення права користування та розірвання договору оренди земельної ділянки необхідне прийняття відповідного рішення та укладення договору про розірвання договору оренди земельної ділянки. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити таке. Позивач, звертаючись до суду, сформулював позовні вимоги так: визнати укладені між ним та Хорольською міською радою договір припиненим з 20.01.2023, тобто з часу переходу права власності на обєкт нерухомого майна. Статтею 598 Цивільного кодексу України\~унормовано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Під припиненням зобов`язання слід розуміти припинення існування прав та обов`язків його учасників, які становлять зміст зобов`язання. При припиненні зобов`язання перестає існувати, і його учасників (контрагентів) більше не пов`язують ті права та обов`язки, які раніше з нього випливали. Це означає, що кредитор більше не має права пред`являти до боржника будь-які вимоги виходячи із даного зобов`язання, сторони не можуть переуступити свої права та обов`язки у встановленому порядку третім особам і т. д. Отже, виходячи із цього, правовідносини за договором можуть бути припинені виключно на майбутнє із встановленням в судовому порядку припиненим договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню без визначення часу (моменту, терміну) припинення договірних відносин. При цьому, позовна вимога про визнання бездіяльності Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області щодо неприпинення права користування земельною ділянкою стосовно [PERSON] не підлягає задоволенню, так як позивачем обрано непередбачений цивільним законодавством спосіб захисту порушеного права. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлено рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Питання судових витрат не вирішувалося судом, оскільки про це не було заявлено строною позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial