Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С., яка діє на підставі довіреності №668 від 05.12.2024р., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики №2648516 від 25.05.2024р. в розмірі 16\~237,50 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 25.05.2024р. між ТзОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено електронний договір позики №2648516, на підставі якого відповідачу була надана позика в сумі 5\~000 грн. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість в розмірі 16\~237,50 грн., з яких 5\~000 грн. основа сума боргу, 1\~237,50 грн. заборгованість за відсотками, 10\~000 грн. заборгованість за пенею. На підставі договору факторингу від 14.06.2021р. право вимоги до відповідача за таким договором позики від 25.05.2024р. перейшло до позивача. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. 26.05.2025р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак, в позовній заяві просила, у випадку неявки представника позивача в судове засідання, розглянути справу без її участі, на підставі наявних у справі доказів. Також, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за зареєстрованим місцем проживання засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25.05.2024р. між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) був укладений в електронній формі договір позики №2648516 (з фіксованою процентною ставкою) (далі Договір №2648516), який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3Gх85с /а.с. 6-8, 9/. Згідно умов вказаного вище договору кредитор зобов`язувався надати позичальнику позику в розмірі 5\~000 грн. строком на 30 днів на умовах її повернення зі сплатою відсотків в розмірі 0,825% за кожен день користування позикою (денна процентна ставка). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% в день. Строк повернення позики та сплати відсотків за її користування 24.06.2024р. Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору позики передбачено, що до моменту його підписання Позичальник ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також з Правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в якій визначені умови застосування процентної ставки зі знижкою, окрім того Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті https://сlickсredit.ua/informaciya. Відповідно до Додатку №1 до Договору №2648516 відповідачу був наданий Графік обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит /а.с. 9/. Відповідно до розрахунку, складеного ТзОВ «ФК «ЄАПБ» станом на 31.03.2025р. розмір заборгованості позичальника за Договором №2648516 складає 16 237 грн. 50 коп. (5\~000 грн. основа сума боргу, 1\~237,50 грн. заборгованість за відсотками, 10\~000 грн. заборгованість за пенею) /а.с. 18/. 14.06.2021р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №14/06/21 (далі Договір факторингу) згідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК» ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» /а.с. 10-12/. 13.06.2022р. між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» була укладена додаткова угода №7 до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021р., відповідно до якої сторони домовились викласти пункт 9.1 Договору в новій редакції, згідно якого даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік /а.с. 14/. 28.10.2024 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» була укладена додаткова угода №42, якою сторони погодили суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №35 від 25.10.2024р., та ціну продажу таких вимог /а.с. 15/. Того ж дня, 28.10.2024р. сторони Договору факторингу склали акт прийому-передачі реєстру боржників №35 від 28.10.2024р., відповідно до якого позивач прийняв реєстр боржників №35 і набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором позики №2648516 в розмірі заборгованості у сумі 16\~237,50 грн., з яких 5\~000 грн. основа сума боргу, 1\~237,50 грн. заборгованість за відсотками, 10 000 грн. заборгованість за пенею /а.с. 17/. Оскільки до теперішнього часу відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за таким договором, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1734). При цьому згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені в договорі позики №2648516 від 25.05.2024р. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та пені, внаслідок чого за ним обчислюється заборгованість в загальній сумі 16\~237,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту (основний борг) 5 000 грн.; заборгованість за процентами 1\~237,50 грн., пеня 10 000 грн., яка нарахована відповідачу на підставі п. 2.3 Договору №2648516 за невиконання позичальником умов Договору. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору позики №2648516 від 25.05.2024р. відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту (основний борг) 5 000 грн. та заборгованості за процентами 1\~237,50 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 6\~237,50 грн. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені в розмірі 10000 грн., то слід зазначити наступне. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки пеня за не виконання грошового зобов`язання в розмірі 10 000 грн. нарахована відповідачу в період дії в Україні воєнного стану, тобто в період коли відповідач є звільненим від сплати такої пені, підстав для її стягнення із відповідача на користь позивача немає. За таких підстав позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення на суму 6\~237,50\~грн.\~ Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3028 грн. /а.с. 1/. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення часткового, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 163 грн. 05 коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 3\~028 грн. /сума плаченого судового збору/ х 38,41% /відсоток, на який задоволено позовні вимоги/ = 1\~163,05 грн.). На підставі викладеного вище та,

Outcome: partial