Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернувся в суд із позовом до [PERSON] про виділення об?єкта нерухомого майна в натурі із спільної часткової власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві власності належить 48/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Співвласником іншої частки даного домоволодіння являється відповідачка [PERSON] . Належні йому 48/100 частки домоволодіння складаються з приміщень житлового будинку загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., в тому числі: прихожа (1-1) площею 4,5 кв.м., коридор (1-2) площею 6,1 кв.м., житлова кімната (1-3) площею 9,0 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 10,6 кв.м., житлова кімната (1-5) площею 17,8 кв.м., житлова кімната (1-6) площею 12,3 кв.м., кухня (1-7) площею 7,7 кв.м., санвузол (1-8) площею 2,8 кв.м., господарських будівель та споруд - хлів «Б», площею 40,3 кв.м., погріб «б» площею 10,7 кв.м. Вказує, що належні сторонам частки домоволодіння є фактично окремими об?єктами нерухомого майна, мають окремі входи, відокремлені стінами і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об?єкт нерухомого майна. Земельна ділянка, на якій розташована належна йому частка домоволодіння, перебуває у його користуванні. Тому, щоб мати можливість вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, просить виділити належну йому частку домоволодіння в окремий об?єкт нерухомого майна, на яку визнати за ним право власності, припинивши право спільної часткової власності. Позивач до суду подав заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обгрунтування, просив позов задовольнити, розглянувши справу без його участі. Аналогічного змісту заяву подала відповідачка. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 14 березня 2005 року за реєстровим номером 173, [PERSON] належить на праві приватної власності 24/50 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване 06 листопада 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1690851968108, номер запису про право власності 28858286 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №144892180 від 12 листопада 2018 року). [PERSON] згідно договору про розподіл спадкового майн, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 17 липня 2009 року за р.№1-1215, на праві приватної власності належить 52/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області 04 серпня 2009 року в книзі №11, номер запису 1500 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області за №23486673 від 04 серпня 2009 року). Згідно технічного паспорту на даний садибний (індивідуальний) житловий будинок, який виготовлений 05 жовтня 2016 року приватним підприємством «Старокостянтинівське бюро технічної інвентаризації» та довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої приватним підприємством «Старокостянтинівське бюро технічної інвентаризації» 29 жовтня 2018 року за №1326 домоволодіння [PERSON] складається з приміщень житлового будинку загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., в тому числі: прихожа (1-1) площею 4,5 кв.м., коридор (1-2) площею 6,1 кв.м., житлова кімната (1-3) площею 9,0 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 10,6 кв.м., житлова кімната (1-5) площею 17,8 кв.м., житлова кімната (1-6) площею 12,3 кв.м., кухня (1-7) площею 7,7 кв.м., санвузол (1-8) площею 2,8 кв.м., господарських будівель та споруд - хлів «Б», площею 40,3 кв.м., погріб «б» площею 10,7 кв.м. Самочинного будівництва та переобладнання не встановлено. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна, виданого 26 серпня 2020 року за №37 приватним підприємством «Старокостянтинівське бюро технічної інвентаризації», при вивчені поверхового плану житлового будинку і наслідків візуального огляду встановлено, що технічно можливо виділити із присвоєнням окремих адрес [PERSON] житловий будинок (А-1), що включає в себе приміщення площами: 4,5 кв.м. прихожа (1-1); 6,1 кв.м. коридор (1-2); 9,0 кв.м. житлова кімната (1-3); 10,6 кв.м. житлова кімната (1-4); 17,8 кв.м. житлова кімната (1-5); 12,3 кв.м. житлова кімната (1-6); 7,7 кв.м. кухня (1-7); 2,8 кв.м. санвузол (1-8). Загальна площа 70,8 кв.м. Житлова площа 49,8 кв.м. Хлів (Б), цегляний, площею 40,3 кв.м., погріб (б), цегляний, площею 10,7 кв.м. Право власності на земельну ділянку відсутнє. За технічними показниками домоволодіння може бути поділено на два самостійні об`єкти нерухомого майна. Сторони погодились із вищевказаним висновком, яким встановлено технічну можливість поділу в натурі житлового будинку на дві частини відповідно до часток кожного із співвласників, що належать їм на праві спільної часткової власності, які є ізольованими між собою, мають окремі самостійні виходи, окремо проведено комунікації та відповідають вимогам щодо ізольованих будинків. Клопотань про призначення експертизи для визначення варіантів поділу не заявляли. Згідно ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. З положень ч.ч. 2, 3\~ст. 367 ЦК України\~вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. ч.1, 3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16). Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 ЦК України\~та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08\~грудня 2010\~року №1117\~«Про ідентифікацію\~об`єктів нерухомого\~майна для\~реєстрації прав\~на них» (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом №55 від 18 червня 2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Виходячи з положень статей\~183,\~367 ЦК України\~та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок»\~зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови №7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Отже виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та розподілити домоволодіння на окремі об?єкти нерухомого майна згідно визначеного висновком варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін та враховує фактичне використання сторонами заявленої нерухомості. Оскільки позивач не наполягав на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за ним.

Outcome: approved