Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [INFO] помер його дід, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 лютого 2025 року, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно будинковою книгою №11 рахується за померлим, [PERSON] , з 2002 року на підставі договору купівлі-продажу ВАВ №863343 від 27 листопада 2002 року, житловою площею 14,9 кв.м. Витягом із рішення Лисянської селищної ради від 24 грудня 2002 року №8-2 померлому, [PERSON] , у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок по [ADDRESS] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,14 га із земель, які були в користуванні гр. [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] №11 від 04.01.2005 року, власником домоволодіння є померлий, [PERSON] , загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м. [PERSON] 05 квітня 2022 року склав заповіт, згідно якого все належне йому майно на час смерті, заповідав позивачу, та позбавив решту спадкоємців спадщини. Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчич Ф.І., та зареєстровано в реєстрі за № 501. Позивач 28 лютого 2025 року звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Листом № 302/02-31 від 07.03.2025 року нотаріус повідомив про те, що не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, та повідомив про необхідність звертатися до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, звернулися до суду із заявою в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, направили суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору\~на стороні відповідача [PERSON] пояснив, що його рідний брат за життя ні про який заповіт не говорив, він його поховав та вчасно подав заяву про прийняття спадщини за законом. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини за заповітом, тому просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони та розглянувши матеріали справи,\~ встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 26.02.2025 року вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем за заповітом та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою Лисянської державної нотаріальної контори від 07.03.2025 року №302/02-31 позивач отримав відмову у видачі свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності даного майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З копії спадкової справи №78/2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що дана спадкова справа заведена 23.04.2024 за заявою [PERSON] , [INFO] . Постановою Лисянської державної нотаріальної контори від 26.09.2024 року №1224/02-31 [PERSON] отримав відмову у видачі свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з неподанням документів передбачених законодавством для оформлення спадщини. Документи про родинні відносини відсутні. Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт посвідчений 05.04.2022 року зареєстрований №501 Лисянською держаною нотаріальною конторою на іншого спадкоємця. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради № 714 від 23.04.2024, [PERSON] , мав такий склад сім`ї: брат - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради № 715 від 23.04.2024, [PERSON] , до дня смерті [INFO] проживав одиноко, за адресою : [ADDRESS] . Згідно з частиною першою\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів України. Правовідносини пов`язані із захистом права власності та спадкуванням врегульовані\~Цивільним кодексом України\~(Книга шоста). Також\~Законами України «Про нотаріат». Крім того, у судовій практиці застосовується\~Постанова Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). В постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18) зазначено, що в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6\~ЦК України\~дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга\~статті 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом". "Одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга\~статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Відповідно до частини другої\~статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Також Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (п. 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц). Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, ефективність позовної вимоги має оцінюватися з огляду на обставини справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. До позовної заяви позивач додає постанову державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 07.03.2025 року №302/02-31, якою [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині не надання нотаріусу документи щодо належності даного майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що позивач вступив в спадщину після смерті [PERSON] , на яку просить визнати право власності. Статтею 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.\~1268, статей\~1296 - 1299 ЦК України. Всупереч вказаним вище нормам чинного законодавства, позивач не звертається до суду з вимогою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, хоча з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії чітко вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав позивача у нотаріальному порядку саме у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, представником позивачем обрано також невірний спосіб захисту прав та інтересів позивача. Як зазначено у пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи. Так, позивачем в межах даної справи не надано доказів щодо існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку у разі встановлення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на будинок в порядку спадкування є безпідставними, передчасними та не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах, а тому в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити повністю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, у відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати (судовий збір) покладаються на позивача. Виходячи з викладеного та

Outcome: dismissed