Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Представник позивача - Петренко Н.С. звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем був укладений Договір про надання фінансового кредиту №00424-01/2023, відповідно до умов якого банк надав клієнту кредит у розмірі 4000 грн строком на 25 днів, відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 2,50 відсотка на день. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» і Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ( нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», було укладено Договір Факторингу №28072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «ФК «Інвеструм», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача перед ТОВ «ФК «Інвеструм» за договором №00424-01/2023. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову становить 12806 грн. Крім цього, 01.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем був укладений Договір про надання фінансового кредиту №00478-01/2023, відповідно до умов якого банк надав клієнту кредит у розмірі 5800 грн строком на 25 днів, відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 2,50 відсотка на день. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю та надало позичальникові грошові кошти шляхом перерахування на карту позичальника, яку останній вказав при оформленні кредиту. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» і Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ( нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», було укладено Договір Факторингу №28072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «ФК «Інвеструм», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача перед ТОВ «ФК «Інвеструм» за договором №00478-01/2023. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову становить 20160 грн. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення зазначеної вище заборгованості та понесених судових витрат. 30.04.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 01.05.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 23.05.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі. Відповідачу була направлена за встановленою судом адресою місця реєстрації, проте, така ним не отримана та повернута до суду. Ухвалою від 23.05.2025 розгляд цивільної справи було відкладено на 10.06.2025 для реалізації сторонами, зокрема відповідачем, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Копію ухвали повторно надіслано відповідачу. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи 01.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №00424-01/2023, відповідно до умов якого банк надав клієнту кредит у розмірі 4000 грн на власні потреби Клієнта, строком на 25 днів, тобто до 25.01.2023. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 2,50 відсотка на день. Крім цього, 01.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем був укладений Договір про надання фінансового кредиту №00478-01/2023, відповідно до умов якого банк надав клієнту кредит у розмірі 5800 грн строком на 25 днів, відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 2,50 відсотка на день. Дані договори підписані Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п.2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договорами не виконував, у зв`язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на день подачі позову виникла заборгованість: -за кредитним договором №00424-01/2023 у розмірі 12806 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за тілом кредиту, 8806,00 грн заборгованість за відсотками; -за кредитним договором №00478-01/2023 у розмірі 20160 грн, з яких: 5800 грн заборгованість за тілом кредиту, 14360,00 грн заборгованість за відсотками Розрахунок заборгованості здійснений відповідно до п.4.3. Договору. Слід зазначити, що відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Частиною 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що договір укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» і Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір Факторингу №28072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «ФК «Інвеструм», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача перед ТОВ «ФК «Інвеструм» за договором №00424-01/2023 та №00478-01/2023. Як вбачається з нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024, змінено назву з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як визначається ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі.

Outcome: approved