Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

04 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивував тим, що 27.11.1974 рішенням виконкому Миргородської районної Ради депутатів трудящих №382 надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських споруд в с.\~Бакумівка Миргородського району Полтавської області [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах України. Житловий будинок та господарські споруди були збудовані забудовником за адресою [ADDRESS] , однак правовстановлюючий документ [PERSON] в установленому порядку не отримав і право власності на своє ім?я не зареєстрував. Позивач стверджує, що є рідним сином [PERSON] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, [PERSON] помер [INFO] . Позивач прийняв спадщину після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.11.2014 року, витягом із Спадкового реєстру та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Дружина батька, тобто мати позивача, [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини та обов?язкової частки у спадщині. Інші заяви про прийняття спадщини не надходили. До складу спадкового майна крім успадкованої позивачем земельної ділянки входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії /- [NUMBER] , видане 05 січня 2024 року). Батько позивача, [PERSON] ,, за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на будинок, на даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно неможливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність як фізичної особи припинена у момент смерті (ч.\~4 ст.\~25 ЦК України). Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага\~Л.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на ім?я спадкодавця (постанова від 07 березня 2025 року). Відповідно до Свідоцтва на забудову садиби, строк початку та закінчення будівництва [PERSON] встановлений в період 1972-1976 роки. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] , виготовленого 16.12.2015 ДКП «Миргородтехінвентарізація», характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, житловий будинок збудований у 1975 році, господарські будівлі, споруди збудовані в період з 1955 року по 1991 рік. У період забудови домоволодіння державна реєстрація об?єктів нерухомості взагалі не передбачалась. Таким чином, спадкодавцю [PERSON] за життя правомірно належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач вказує, що земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, була надана [PERSON] на підставі рішення виконкому Черевківської сільської ради від 20.04.1972 та рішення зборів уповноважених членів колгоспу «Маяк», що підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах України. В зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ухвали судді від 04 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 29). Ухвалою суду від 07 травня 2025 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 56). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до\~суду заяву,\~у якій\~просив проводити\~розгляд справи\~без його\~особистої участі.\~Позовні вимоги\~підтримав та\~просив їх\~задовольнити в\~повному обсязі(а.с. 54, 60). Представник відповідача Комишнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив проводити розгляд справи без участі представника (а.с. 59). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 11). Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , а саме [INFO] , заяву про прийняття спадщини подав його син [PERSON] . У свою чергу, жінка померлого [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини за законом (а.с. 38 зворот). Згідно наданої суду інформації право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок збудований в 1975 році, господарські будівлі, споруди збудовані в період з 1970 року по 1991 рік. У 2014 році було викладено вигрібну яму для вбиральні (а.с. 19). Відповідно до п.\~3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж від 24.07.2011 року №91, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Будівництво господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , завершено в 1991 році, однак не прийняте в експлуатацію. Окрім того, отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не є можливим через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність як фізичної особи припинена у момент його смерті відповідно до ч.\~4 ст.\~25 ЦК України. Окрім того, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №721-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», шляхом об?єднання територій та населених пунктів Комишнянської селищної та Зуєвецької, Клюшниківської, Остапівської, Попівської, Черевківської, Черкащанської сільських рад Миргородського району Полтавської області створена Комишнянська громада. До складу громади входять 24 населені пункти ,серед яких село Бакумівка. Рішенням Комишнянської селищної ради №11 від 30.05.2023 перейменована вулиця Першотравнева на вулицю Миру в селі Бакумівка Миргородського району Полтавської області (а.с. 23-24). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно зі ст.ст.\~41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.\~1 ст.\~9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.\~16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.\~16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.\~3 ст.\~1223, ч.\~1 ст.\~1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.\~1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.\~1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.\~1218 ЦК України). Відповідно до ч.\~3 ст.\~1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.\~1 ст.\~1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.\~5 ст.\~1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України закріплено що, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У частині четвертій статті 373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частинами третьою, п`ятою статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки житловий будинок садибного типу збудований у період до 05 серпня 1992 року, то він не підлягав проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації. Дружина спадкодавця, [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини та обов`язкової частки у спадщині. У подальшому, [INFO] вона померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.01.2024) (а.с. 15). Позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало його померлому батьку [PERSON] , вчинив дії по прийняттю спадщини, тому [PERSON] набув право на це майно в порядку спадкування. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, оскільки спадкодавцем самочинно збудований житловий будинок на земельній ділянці, яка належала спадкодавцю, тому суд вважає, що зазначений будинок входить до складу спадщини після його смерті. Оскільки після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подав його рідний син [PERSON] , якому було незаконно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, вважаю, що позов [PERSON] необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved