Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до АТ «ОГС «Запоріжгаз», вказавши, що 16.11.2022 року працівниками АТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник газу, встановлений за місцем проживання позивача у [ADDRESS] , та встановлено новий лічильник газу. Після демонтажу та огляду демонтованого лічильника представники відповідача склали акт про порушення. Згідно з яким встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника, натомість не конкретизовано вид, обставини та суть порушення. 13.02.2023 року проведено експертизу лічильника, за висновком якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубку лічильника, а саме виявлено отвір у вихідному патрубку. Комісією з розгляду актів проведено перерахунок та позивачеві донараховано об`єм та вартість природного газу на загальну суму 284839 гривень. Вказуючи, що позивачем порушень допущено не було, просив визнати акт експертизи лічильника газу незаконним, визнати акт про порушення незаконним, визнати дії АТ «Запоріжгаз» щодо складення акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного та обсягу природного газу неправомірними. Ухвалою суду від 03.04.2023 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 12.04.2023 року відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 05.05.2023 року АТ «Запоріжгаз» подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.02.2024 року судом призначено трасологічну експертизу лічильника газу, провадження у справі зупинено. 12.08.2024 року надійшов висновок експерта. Ухвалою суду від 19.08.2024 року провадження у справі поновлено. Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи та справу передано у провадження судді Дацюк О.І. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, вказавши, що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] . 16.11.2022 року працівники АТ «Запоріжгаз» міняли лічильник газу та коли демонтували лічильник, то знайшли в ньому отвір, після чого склали акт про порушення. Позивач наполягав, що будь-якого втручання з його боку не було, пломби були не пошкоджені, а в інший спосіб неможливо отримати доступ до механізму лічильника та зробити такий отвір. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що [PERSON] , будучи власником домоволодіння та споживачем природного газу, несе відповідальність за цілісність лічильника та відсутність втручання в його роботу. Вказував, що в даному випадку здійснити такий отвір можна було або знявши лічильник, пошкодивши газопроовід, або, можливо, пломба була підроблена. Судом були досліджені письмові докази, надані сторонами, а також допитано експерта. Позивач [PERSON] зареєстрований проживаючим у [ADDRESS] , про що свідчать дані з Єдиного демографічного реєстру. 13.11.2015 року в зазначеному домоволодіння було знято лічильник газу для проведення повірки, а 21.11.2015 року зазначений лічильник після повірки встановлено знов, що підтверджено відповідними актами. 16.11.2022 року працівником АТ «Запоріжгаз» демонтовано лічильник МВ4Р-А № 15167 та встановлено лічильник Mesura G4 № 00232129. 16.11.2022 року працівником АТ «Запоріжгаз» (на бланку вказано АТ «Смигаз») складено акт про порушення № SM000519, в якому зазначено про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. В зазначеному акті відсутній детальний опис виявленого порушення, а саме не вказано, в чому саме полягало несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ або чому режим його роботи був визначений як позаштатний, а також не вказано, які конкретно пошкодження ЗВТ були виявлені працівником відповідача. Згідно акту експертизи лічильника газу № 0103 від 13.02.2023 року комісією АТ «Запоріжгаз» за участі споживача проведено огляд лічильника газу MD4P № 15167, демонтованого 16.11.2022 року, в ході якого встановлено, що пломби розташовані відповідно до вказаному у протоколі, пломби не порушені, повірочне тавро на ЗВТ не порушене, лічильний механізм та корпус ЗВТ цілі, сторонніх предметів всередині ЗВТ немає, наявне порушення конструктивної цілісності вихідного патрубку ЗВТ отвір. 22.02.2023 року комісією з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ розглянуто акт, в якому вказано про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами та позаштатний режим роботи ЗВТ. При цьому в протоколі засідання комісії відсутнє зазначення та детальний опис виявлених порушень та не вказано, в чому саме полягає несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, вказано лише, що втручання здійснено прихованими заходами. 08.03.2023 року АТ «Запоріжгаз» направило [PERSON] акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та рахунок на оплату природного газу на суму 284839 гривень з вимогою сплатити вказану суму протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення. Лист НКРЕКП від 01.06.2023 року на запит представника позивача інформації, яка б мала доказове значення у справі, не містить, в ньому міститься інформація щодо виявлених недоліків заповнення акту про порушення, відсутності повірки лічильника вчасно, перевищення строків призначення та проведення експертизи лічильника, тощо. Згідно з висновком експерта від 08.07.2024 року слідів стороннього механічного впливу на зовнішніх та внутрішніх поверхнях верхньої та нижньої частин корпусу лічильника газу мембранного типу МВ4Р-А «Жовті води», № 15167, виявлено не було. Опломбування відлікового пристрою та його кріплення до корпусу лічильника не пошкоджене та не втратило своїх захисних властивостей. Слідів стороннього механічного впливу на відліковий пристрій лічильника газу не виявлено. Здійснити пошкодження або зміни в випускному каналі вихідного патрубку вимірювального механізму лічильника газу, відповідно до конструкції приладу обліку, способу його монтажу та пломбування до газопроводу неможливі без демонтажу лічильника, без пошкодження частин корпусу лічильника, без розбирання та вилучення вимірювального механізму з корпусу приладу обліку. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що ним досліджувався лічильник газу, слідів розбирання лічильника на корпусі не було, між тим як розібрати лічильник так, щоб не залишились сліди, неможливо. У вихідному патрубку, міститься отвір. Зробити такий отвір, не демонтувавши лічильник або не розібравши його, неможливо. На лічильнику була охоронна пломба, слідів її ушкодження не було. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На момент складання акту про порушення порядок проведення перевірки та складання таких актів був врегульований Кодексом газорозподільних систем. Підрозділом 2 розділу ХІ визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; 2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо. За обставинами справи підставою для перерахування об?єму природного газу стало наявність винних дій з боку споживача. При цьому суд звертає увагу на те, що ані в акті про порушення, складеному 16.11.2022 року, ані в протоколі засідання комісії з розгляду актів від 22.02.2023 року фактично не міститься будь-яких конкретних вказівок, в чому саме полягало втручання в роботу ЗВТ або які саме були виявлені пошкодження лічильника. Наявність в акті про порушення підпису [PERSON] не засвідчує його згоди з таким актом, адже дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що наявність отвору у вихідному патрубку неможливо виявити без спеціального обладнання, не розбираючи сам лічильник, тож працівники АТ «Запоріжгаз», не вказавши в чому конкретно полягає пошкодження ЗВТ, позбавили споживача і висловити свої заперечення з цього приводу. Акт експертизи же фактично фіксує те, що дійсно у вихідному патрубку лічильника був наявний отвір, чого [PERSON] і не заперечував. При цьому відповідачем не надано жодних доказів того, що споживач фактично міг вчинити дії щодо втручання в цілісність лічильника шляхом здійснення отвору у патрубку. З висновку експертизи та пояснень експерта в судовому засіданні вбачається, що зробити виявлений у патрубку отвір неможливо без демонтажу лічильника або без його розбирання. При цьому слідів розбирання лічильника, пошкодження пломб виявлено не було ані при проведенні експертизи комісією АТ «Запоріжгаз», ані при проведенні експертизи судовим експертом. У свою чергу відповідач не надав жодних доказів та навіть не висунув будь-яких ймовірних гіпотез щодо фактичної можливості демонтажу лічильника споживачем без пошкодження пломб або здійснення отвору без демонтажу лічильника. Доказів того, що пломби були підроблені, про що вказав представник відповідача в судовому засіданні, суду надано не було. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність достатніми та допустимими доказами того, що споживачем послуг [PERSON] було здійснено втручання у роботу ЗВТ або вчинені умисні дії з його пошкодження (зокрема з утворення отвору у вихідному патрубку), а складений акт про порушення та протокол засідання комісії з розгляду актів взагалі не містять конкретної інформації щодо виявлених порушень, тож вони у свою чергу не могли бути підставою для прийняття вмотивованого рішення щодо перерахунку (донарахування) об`єму природного газу [PERSON] . Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в тому вигляді, в якому вони були заявлені. Позивач просив визнати акт експертизи лічильника незаконним, визнати акт про порушення незаконним, визнати дії АТ «Запоріжгаз» щодо складання акту-розрахунку неправомірними. Водночас, позивач не навів доводів на підтвердження того, що акт про порушення та акт експертизи були незаконними, адже сам по собі факт наявності пошкодження патрубку лічильника [PERSON] не оспорював, а доводів того, що акти були складені з порушенням встановленої процедури, позивач не наводив. При цьому само по собі нарахування необлікованого об`єму та обсягу природного газу та складання розрахунку є логічним наслідком прийняття комісією з розгляду актів відповідного рішення, тож в цьому випадку немає підстав визнавати такі дії неправомірними, про що просив позивач. Водночас, статтею 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia («суд знає закони»). Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. По суті позивач вказував, що він не згоден з рішенням комісії з розгляду актів про порушення та виникнення у нього за цим рішенням обов`язку зі сплати вартості донарахованого об`єму природного газу, водночас, позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого права, адже визнання дій АТ «Запоріжгаз» щодо складення розрахунку неправомірними не призведе до бажаного для нього результату, оскільки саме рішення комісії з розгляду актів є передумовою нарахування відповідних збитків відповідачем. Однак, оскільки позивач загалом вірно вказував на протиправність рішення комісії з розгляду актів з огляду на недоведеність його втручання в роботу лічильника, тож суд, враховуючи положення ст. 5 ЦПК України та принципу «суд знає закони», вважає можливим застосувати спосіб захисту прав позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів, що в цьому випадку є ефективним способом захисту права. З відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, які складаються з витрат на залучення експерта. Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд виходить з того, що позивач, на свій власний розсуд визначав сутність та кількість позовних вимог, заявивши при цьому три вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим сплатив судовий збір у загальній сумі 3220,80 гривень, натомість як судом вирішено, що для захисту прав позивача достатньо застосувати інший спосіб захисту права, аніж заявлений позивачем. При цьому достатнім для ефективного захисту прав було заявлення лише однієї єдиної вимоги. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, яка підлягала сплаті за одну вимогу немайнового характеру, а саме 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial