Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення яким стягнути на його користь заборгованість за договором позики №75947784 від 26.07.2021 в розмірі 15689,59 грн, з яких: 6599,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9090,59 грн - сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 26.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75947784, договір укладено у письмовій формі у виді електронного документа, створеного та підписаного, шляхом використання одноразового ідентифікатора, згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». За умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів з ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕСС», надало [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 грн, на повідомлену банківську карту № [NUMBER] . Строк дії договору визначено 64 дні, зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день (базова процентна ставка/фіксована). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, однак відповідач умови договору у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка, за період з 26.07.2021 по 21.12.2021, становить 15689,59 грн, з яких: 6599,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9090,59 грн - сума заборгованості за відсотками 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75947784 від 26.07.2021. 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія\~управління активами»\~та ТОВ «Фінпром Маркет», було укладено договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75947784 від 26.07.2021. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву у якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив, не подав. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 26.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75947784, який підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство зобов`язалося надати відповідачу позику у сумі 8000,00 грн, шляхом перерахування на банківську карту (рахунок) № [NUMBER] , дата надання позики 26.07.2021, дата повернення позики 27.09.2021, строк договору 64 днів, з можливістю, відповідно до Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які є невід`ємною частиною договору позики, права Товариства переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це позичальника. Відповідно до довідки від 24.12.2024 №КД-000005165/ТНПП ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від імені платника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за умовами договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 здійснило 26.07.2021 грошовий переказ на суму 8000,00 грн на картковий рахунок Шаршицької Анастасії ЕПЗ номер [NUMBER] . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику №75947784 від 26.07.2021, заборгованість відповідача за вказаним договором, станом на 20.12.2021, становить 15689,59 грн, з яких: 6599,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9090,59 грн - сума заборгованості за відсотками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75947784\~від 26.07.2021(реєстр прав вимог №4 №10109 [PERSON] ) 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія\~управління активами»\~та ТОВ «Фінпром Маркет», було укладено договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75947784\~від 26.07.2021(реєстр боржників №10089 [PERSON] ) Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України\~визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Статтею 1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1,3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 01-11/24, укладений 01.11.2024 між позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги (Додаток №1), витяг з акту №3-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10.12.2024 (Додаток №2), платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 18.12.2024, відповідно до яких вартість наданих правничих послуг за даним позовом складає 3500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, на користь позивача із відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу та судовий збір сплачений при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved