Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», (надалі за текстом Банк, позивач) звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитним договором № 00-91/08 від 07.05.2008 року, які станом на 23.02.2022 року становлять 7 391,28 доларів США та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 07.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» відповідно до діючого Статуту АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] (надалі за текстом позичальник, відповідач) укладений Кредитний договір № 00-91/08 (надалі за текстом Кредитний договір), згідно з яким позичальник отримав кредит в сумі 47 200,00 доларів США на строк до 05.05.2028 року на задоволення споживчих потреб позичальника. У забезпечення повернення кредиту укладено Договір іпотеки №ДІ-00-91/08 від 07.05.2008 року, згідно якого відповідач передав в іпотеку позивачу нерухоме майно трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-91/08 від 07.05.2008 року з позичальника та звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №ДІ-00-91/08 від 07.05.2008 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2010 року позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» були задоволені в повному обсязі - стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 49 711,02 доларів США, 26 390,79 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Натомість, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2010 року залишається не виконаним, а заборгованість не є погашеною у повному обсязі. Невиконання відповідачем рішення суду порушує майнові права та інтереси позивача, оскільки завдає значних збитків, що полягають у матеріальних втратах від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та безпідставному користуванні відповідачами грошовими коштами банку та змушує звернутися за захистом своїх прав до суду. Право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобовв`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» нараховані, виходячи із загальної суми непогашеної заборгованості 49 711,02 доларів США, 3% річних у розмірі 7\~391,28 доларів США за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання зобов`язання Ухвалою від 29.04.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не направив. Ухвалою суду від 11.12.2024 у справі закрите підготовче судове засідання, справа призначена до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд визнав за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 00-91/08, згідно з яким позичальник отримав кредит в сумі 47 200,00 доларів США на строк до 05.05.2028 року на задоволення споживчих потреб позичальника. У забезпечення повернення кредиту укладено Договір іпотеки №ДІ-00-91/08 від 07.05.2008 року, згідно якого відповідач передав в іпотеку позивачу нерухоме майно трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-91/08 від 07.05.2008 року з позичальника та звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №ДІ-00-91/08 від 07.05.2008 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2010 року позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволені в повному обсязі - стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 49 711,02 доларів США, 26 390,79 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . На теперішній час рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2010 року про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 49 711,02 доларів США, 26 390,79 грн залишається не виконаним, а заборгованість не є погашеною у повному обсязі. Відповідно до Інформації про виконавче провадження на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 62497587 з виконання виконавчого листа від 13.12.2010 №2-1984/10 про стягнення з [PERSON] на користь АБ «УКРГАЗБАНК» 49711.02 доларів США. Законодавець у ч. 1 ст.\~509\~ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст.\~509\~ЦК України зобов`язання\~виникають з\~підстав,\~встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Крім того, зобов`язання можуть виникати з рішень судів - ч. 5ст. 11 ЦК України. У силу положення ст. 610 ЦК Українип орушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою статті 625\~ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Отже уст.\~625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Таке нарахування входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Це є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. На підставі викладеного вище правового регулювання, зважаючи на встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, встановлено, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання, у якому позивач виступає кредитором, яке виникло згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2010 року, яким позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» були задоволені в повному обсязі - стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 49 711,02 доларів США, 26 390,79 грн. На даний час заборгованість [PERSON] залишається непогашеною, що сторонами не спростовано. Оскільки боржник зазначене зобов`язання по сплаті боргу, визначене рішенням суду, не виконує, чим допускає прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач правомірно заявив до суду вимоги про нарахування на суму заборгованості на підставі приписів\~ст. 625 ЦК України\~3 % річних. Згідно розрахунку заборгованості, за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року заборгованість відповідача у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового зобов`язання, складає 7\~391,28 доларів США. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. У відповідності з правовою позицією, викладеною ВП ВС в постанові від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Отже обрахунок 3 % річних в іноземній валюті, за основу якого взята прострочена сума, визначена у договорі та судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України є обґрунтованою. Невиконання боржниками грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законом від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесені зміни до Цивільного кодексу щодо строків давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п. 19. Нова норма передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються строки, установлені ст. 257259 ЦК це загальний і спеціальні строки позовної давності. Воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 і до дати подачі позову не скасовано. Відповідно до п. 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Таким чином, на сьогодні строки позовної давності, передбачені ЦК, продовжуються на період воєнного стану та карантину, а тому відлік 3 річного строку позовної давності продовжено, тому позовні вимоги позивача у порядку ст.625 ЦК України до боржника за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року є обґрунтованими. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача в сумі 3\~639, 88 грн.

Outcome: approved