Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») 20.02.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.12.2021 між первісним кредитором ТОВ "Лінеура Груп" та [PERSON] укладено кредитний договір № 2105130 про надання коштів в умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту -4000,00 гривень; дата надання кредиту - 05.07.2021; строк кредиту - 30 днів; валюта кредиту UAH; стандартна процентна ставка 1,90 % в день. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Лінеура Груп» відступило ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Всупереч умов Договору № 2102130 від 05.07.2021, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 19.02.2022 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13120,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами - 9120,00 грн. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] в користь позивача заборгованість в розмірі 13120,00 грн, згідно кредитного договору № 2105130 від 05.07.2021, та понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн. Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань від нього не надходило, про причини неявки не повідомляв. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] укладено договір № К 334 від 05.07.2021 року підписано одноразовим індентифікатором. Відповідно до п. 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 05.07.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2105130. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ТОВ «Фінансова компанія «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит в сумі 4000 гривень, на строк 30 днів. Процентна ставка за користування кредитом 1,9 % на добу. На підтвердження виконання товариством кредитного договору суду надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024, відповідно до якої на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Лінеура Україна» відступило ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 2105130 від 05.07.2021 належним чином не виконав. В результаті чого в нього, згідно розрахунку позивача, рахується заборгованість перед ТОВ «ФК «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в сумі 13120,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами - 9120,00 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом були понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, що стверджується платіжною інструкцією № 3 4580 від 22.01.2025. Оскільки позов задоволено повністю, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 10 500 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги від 29.12.2023, актом про отримання правничої допомоги від 31.03.2025 року, платіжною інструкцією № 3 7165 від 31.03.2025 року. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved