Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 250411104 від 16.07.2021 у загальному розмірі 38690,00 грн., що складається з 10000,00 грн. основної суми кредиту та 28690,00 грн. несплачених процентів за користування кредитом. Позовна заява мотивована тим, що 16.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 250411104 у формі електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач стверджував, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. на банківську картку. Право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі низки договорів факторингу перейшло до позивача. Зокрема, первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги було відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та Витягу з реєстру прав вимоги № 156 від 19.10.2021. В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 та Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023. 07.11.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено Договір факторингу № 0711/24/Е, за яким право вимоги до відповідача перейшло до позивача, що підтверджується реєстром Боржників та актом прийому-передачі Реєстру Боржників. Відповідач порушила умови кредитного договору, не здійснивши повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого утворилась заборгованість у зазначеному вище розмірі. Позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, включаючи сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 16.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 250411104 у формі електронного документа. Факт укладення договору підтверджується копією Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, Заявкою відповідача на отримання коштів, інформацією про підписання договору електронним підписом, алгоритмом укладення кредитного договору . Суд вважає доведеним факт належного укладення електронного кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши Відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення та випискою АТ «КБ «ГЛОБУС» . На підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та Витягу з реєстру прав вимоги № 156 від 19.10.2021, право вимоги за Кредитним договором № 250411104 від 16.07.2021 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на загальну суму 26270,00 грн. На підставі Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 та Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на загальну суму 38690,00 грн. На підставі Договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024, Реєстру Боржників та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 07.11.2024, право вимоги за Кредитним договором № 250411104 від 16.07.2021 перейшло від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" на загальну суму 38690,00 грн. Згідно з розрахунками заборгованості, наданими первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» (Додатки № 22, 23), а також випискою з особового рахунку за період 07.11.2024-21.11.2024 (Додаток № 24), загальна сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором № 250411104 від 16.07.2021 становить 38690,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 28690,00 грн. - заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом. Суд зазначає, що надані розрахунки є послідовними та узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі щодо розміру переданого права вимоги на різних етапах факторингу. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, а також факт належного переходу права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача на підставі укладених договорів факторингу. Відповідач, в свою чергу, своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо судових витрат, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги, Додатковою угодою та Актом прийому-передачі наданих послуг. З урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та їх вартості, суд вважає заявлені витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з Відповідача відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, застосувавши до встановлених фактичних обставин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved