Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

11 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 58\~008,11 гривень, інфляційні витрати у розмірі 4\~810,42 гривень, три відсотки річних у розмірі 1\~392,81 гривень та здійснити розподіл судових витрат. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Абухіну Р.Д. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. У судове засідання учасники справи не з`явилися, сповіщалися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Представник позивача подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився про час, дату та місце судового засідання повідомлено належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Товариство з обмеженою відповідальністю «УПРАВДОМ» з 07 квітня 2004 року є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадський формувань. Основним видом діяльності ТОВ «УПРАВДОМ» є комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10). Між ОСББ «Середньофонтанська 30/1» та ТОВ «Управдом» 27 жовтня 2014 року укладено договір про надання послуг з управління та експлуатації майном. Відповідно до пункту 2.1. ОСББ передає Управителю в управління Майно, а Управитель зобов`язується надавати від свого імені послуги з управління та експлуатації Майном на умовах визначених цим договором і інтересах мешканців житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 3.2. Договору визначено строк надання послуг, який становить з дати укладання договору до 31 грудня 2034 року. Між ТОВ «ІНФОКС» та ТОВ «УПРАВДОМ» 23.11.2018 року укладено колективний договір №10140 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно додатку №1 до вищевказаного договору адреса об`єкта, ЕІС-код точки комерційного обліку є будинок [ADDRESS] . ТОВ «УПРАВДОМ» є власником обладнання котельні в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач маючи чинну ліцензію на здійснення виробництва та постачання теплової енергії, а також на підставі договірних відносин з АТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» на постійній основі здійснює закупівлю природного газу для виробництва та подальшого постачання теплової енергії споживачам, в тому числі власникам приміщень в будинку за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «УПРАВДОМ», як виконавець комунальних послуг має право на отримання оплати за надані ним комунальні послуги з постачання теплової енергії від споживачів цих послуг за адресою [ADDRESS] . В грудні 2019 року на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 ТОВ «УПРАВДОМ» на офіційній сторінці (http://upravdom.in.ua) було опубліковано публічний договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, умови якого однакові для всіх споживачів та набирають чинності з 01 січня 2020 року. 28 жовтня 2022 року на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 ТОВ «УПРАВДОМ» на офіційній сторінці (http://upravdom.in.ua) було опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (публічний договір-приєднання), умови якого однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з моменту опублікування. Оскільки до дати набрання чинності вказаних вище договорів, як і в подальшому, у Відповідача не виникло заперечень щодо його укладання, він не здійснив у встановленому законом порядку дії щодо відмови від отримання послуг, а навпаки, продовжив їх використання, у відповідності до положень ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, а також виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 по справі № 641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі № 646/834/17, між Позивачем та Відповідачем виникли фактичні договірні відносини на підставі зазначених договорів-приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії. Окрім цього, у зв`язку з надзвичайною ситуацією з електропостачанням в місті Одеса та в Україні в цілому, з метою безперебійного надання житлово-комунальних послуг в Будинку в листопаді 2022 року виникла потреба в підключенні дизель-генератора, завдяки якому протягом опалюваного сезонів 2022/2023, 2023/2024 було забезпечено роботу котельні, насосів для подачі води та надання послуги з утримання будинку і споруд на періоди тривалих відключень електроенергії. Для цього ТОВ «УПРАВДОМ» уклало відповідні договори оренди з ТОВ «ТЕРСІЛ» 28 грудня 2022 року, з ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» від 26 жовтня 2023 року. Витрати з експлуатації генератора напряму пов`язані з наданням послуг з постачання теплової енергії та утримання будинку та споруд в цілому. Між Позивачем та Відповідачем 01.04.2016 був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по [ADDRESS] . Таким чином, ТОВ «Управдом» на постійній основі надає Відповідачу житлово-комунальні послуги та здійснює розподіл витрат з: - постачання холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої) до будинку; - обслуговування генератора безперебійного питання; - послуги з утримання будинку і споруд (по загальній площі); - послуги з постачання теплової енергії. Вартість вказаних житлово-комунальних послуг здійснюється за тарифами, узгодженими відповідними постачальниками послуг (водопостачання та водовідведення, електропостачання), а також тарифами, розрахованими виходячи із суми всіх економічно обґрунтованих витрат, що визначають собівартість виробництва цих послуг та забезпечення рентабельності ТОВ «УПРАВДОМ». На підтвердження зазначеного Позивач надає планові калькуляції собівартості теплової енергії та розрахунки тарифів на послуги постачання теплової енергії (дахова котельня по вул. Середньофонтанська, 30/1, м. Одеса) за період 01.2022 (після січня 2022 тариф не змінювався), та розрахунки тарифу та перелік послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які надаються ТОВ «УПРАВДОМ» мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору від 27 жовтня 2014 року між ТОВ «УПРАВДОМ» та ОСББ «Середньофонтанська 30/1» структуру тарифу узгоджено одноразово. Всі подальші перерахунки тарифу у зв`язку з підняттям економічних витрат для надання послуги, наприклад: підвищення мінімальної заробітної плати, підвищення цін на електроенергію, тощо (підстави, які не залежать від волевиявлення ТОВ «УПРАВДОМ» та інформація про які є у вільному доступі), ТОВ «УПРАВДОМ» має право перераховувати в односторонньому порядку. Також зазначеним договором передбачено, що ТОВ «УПРАВДОМ», як Управитель, має право включити в тариф всі необхідні елементи, передбачені чинним законодавством, які в подальшому повинні бути відшкодовані за рахунок платежів мешканців будинку. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються ТОВ «УПРАВДОМ» в будинку за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на цей факт, сплата за надані послуги не здійснюється, внаслідок чого Відповідач має перед ТОВ «УПРАВДОМ» заборгованість в сумі 90851,24 (дев`яносто тисяч вісімсот п`ятдесят одна, 24) гривня з яких борг за комунальні та житлові послуги складає 64211,34 (шістдесят чотири тисячі двісті одинадцять, 34) гривень з яких борг за житлово-комунальні послуги складає 58008,11 (п`ятдесят вісім тисяч вісім, 11) гривень, загальний розмір нарахованих 3% річних складає 1392,81 (одна тисяча триста дев`яносто дві, 81) гривні; нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату складає 4810,42 (чотири тисячі вісімсот десять, 42) гривень. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. У ч.1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ТОВ «Управдом» на постійній основі надає Відповідачу житлово-комунальні послуги та здійснює розподіл витрат з: - постачання холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої) до будинку; - обслуговування генератора безперебійного питання; - послуги з утримання будинку і споруд (по загальній площі); - послуги з постачання теплової енергії. Доказів зворотного суду не було надано. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів за період з січня 2022 року по жовтень 2024 становить 64\~211,34 гривень та складається з: - основна сума боргу 58\~008,11 гривень; - три відсотки річних 1\~392,81 гривень; - інфляційні витрати 4\~810,42 гривень; Суд погоджується із зазначеним розрахунком та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Щодо суми судового збору, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 422,40 гривень. Згідно копії Платіжної інструкції від 11.02.2025, ТОВ «УПРАВДОМ» сплатило в якості судового збору грошову суму у розмірі 2 422,40 гривень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. 05 грудня 2024 року між ТОВ «УПРАВДОМ» та адвокатом Михайленко Марією Миколаївною було укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (а.с.84). 03 лютого 2025 року між ТОВ «УПРАВДОМ» та адвокатом Михайленко Марією Миколаївною було укладено додаткову угоду №11 до договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2024 року, за яким клієнт доручив адвокату здійснити комплекс юридичних дій, пов`язаних з захистом порушених прав щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] . Сторони у додатковій угоді дійшли висновку про те, що попередня вартість послуг становить 6 850,00 гривень та складається з наступних витрат: - робота з діючим законодавством що регулює відносини клієнта з питань надання послуг у сфері ЖКП, правовстановлюючими документами, внутрішньою документацією клієнта та правовою позицією ВС 1 500,00 гривень; - підготовка та подання позову 3 750,00 гривень; - представництво інтересів клієнта в судових засіданнях 1 500,00 гривень. Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 6 850,00 гривень. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у розумінні положень ч.5 ст.141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Таким чином, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved