Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, і просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана на 1-му курсі бакалаврського рівня вищої освіти факультету маркетингу, заочна форма навчання, форма фінансування за договором про надання платної освітньої послуги, у розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 27.01.2025 року та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.10.2010 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана на 1-му курсі бакалаврського рівня вищої освіти факультету маркетингу, заочна форма навчання, форма фінансування за договором про надання платної освітньої послуги. У зв`язку із збройною агресією РФ, на початку березня 2022 року змушена була виїхати з донькою за кордон, у зв`язку із чим донька була влаштована для отримання очного навчання в гімназію в Республіці Німеччина. У той же час, закінчивши дистанційно у 2024 році середню загальноосвітню школу №35 Святошинського району м. Києва [PERSON] , 2007 р.н., отримала свідоцтво про здобуття повної загальної освіти в Україні, проте система загальної освіти Республіки Німеччина передбачає навчання у школі до досягнення дитиною повноліття (18-ти років). З урахуванням наведеного, [PERSON] вимушена до закінчення 2024-2025 навчального року продовжувати навчання у школі в Республіка Німеччина та за вимогами українського законодавства про вищу освіту вступити на заочну форму навчання до закладу вищої освіти України через отримання повної загальної середньої освіти в Україні. Вартість навчання згідно з договором № 2411952051 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 22.08.2024 року становить 111 200 грн за весь строк навчання з можливістю вносити плату щосеместрово по 13 900 грн. з 1 по 4 курси включно. Відповідач оплачувати навчання доньки відмовився, у зв`язку із чим оплата здійснюється нею одноособово. Дитина, у зв`язку із продовженням навчання як у школі, так і в університеті, не маючи можливості самостійно отримувати дохід та працювати, крім витрат на оплату навчання в університеті, потребує також фінансової допомоги на харчування, придбання сезонного одягу та взуття, засобів гігієни та побуту, оплату необхідного для навчання інтернету та засобів комунікації. Дочка мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, однак вона не в змозі самостійно її утримувати, оскільки особисто існує на допомогу біженки, проживає разом з двома дітьми у тимчасово наданому житлі, сплачує комунальні послуги, має на утриманні ще і малолітню дитину [PERSON] , 2012 р.н. Відповідач є працездатним, несе службу у складі Головного управління Національної гвардії України, регулярно одержує грошову винагороду у достатньому обсязі, розмір якої надає змогу утримувати спільну дитину. Ухвалою суду від 28.01.2025 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником відповідача - адвокатом Прядкою В.О. подано до суду відзив, в якому відповідач не погодився із доводами позивача щодо не надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , та зазначив, що до повноліття регулярно сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини, за 2024 рік було утримано та перераховано [PERSON] 155 391,49 грн., що у середньому становить 12 949,29 грн на місяць. Навіть після досягнення донькою повноліття не припинив фінансово підтримувати дитину шляхом перерахування на користь позивача грошових коштів у розмірі свого грошового забезпечення, про що свідчить звіт про здійснення відрахування та виплати сформований головним бухгалтером в/ч [NUMBER] Національної гвардії України, в якій він і проходить службу. Відповідно до змісту наголошеного доказу, після досягнення донькою повноліття не подав до бухгалтерського підрозділу частини заяву про припинення перерахування на користь позивача грошових коштів на утримання доньки, та сплатив на її користь протягом лютого-березня 2025 року 23 893,18 грн. Крім того, позовна заява не містить жодних належних та допустимих доказів щодо участі позивача, як одного з батьків, в утриманні доньки, окрім констатації факту. Також зазначив, що має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , 1962 р.н., пенсія якому призначена у зв`язку з інвалідністю 2 групи. Отже, окрім [PERSON] , має щонайменше 2 особи, які в силу приписів діючого законодавства потребують утримання та матеріальної допомоги, що суттєво впливає на фінансовий стан відповідача, який має лише одне прозоре джерело доходу. При цьому, зазначив, що не має жодних заперечень та виражає готовність щодо сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 16,5% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, за умови, що саме його повнолітня донька буде отримувати, розпоряджатися та використовувати такі кошти на потреби, пов`язані з навчанням у Київському національному економічному університеті імені В. Гетьмана до його завершення або досягнення нею 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у поданому позові просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у поданому позові просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі Представником відповідача - адвокатом Прядкою В.О. подано через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення по справі просив врахувати позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.10.2010 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.10.2011 року стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття з 22.09.2011 р. Згідно довідки Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана № 11420 від 27.12.2024 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу бакалаврського рівня вищої освіти факультету маркетингу, заочна форма навчання. Згідно з договором № 2411952051 від 22.08.2024 р. про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців становить 111 200 грн за весь строк навчання з можливістю вносити плату щосеместрово по 13 900 грн. з 1 по 4 курси включно. Статтею 198 Сімейного кодексу України визначаються підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а саме: Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Із відзиву представника позивача - адвоката Прядки В.О. вбачається, що відповідач [PERSON] позов визнає частково, зазначає, що має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та батька [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю 2 групи. Дана обставина підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , термін дії - довічно. Згідно довідки № 947 від 11.03.2025 року за підписом командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] - полковник [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [INFO] . Поряд з цим, із відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач [PERSON] не має жодних заперечень та виражає готовність щодо сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 16,5% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, за умови, що саме його повнолітня донька буде отримувати, розпоряджатися та використовувати такі кошти на потреби, пов`язані з навчанням у Київському національному економічному університеті імені В. Гетьмана до його завершення або досягнення нею 23 років. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717 св 18, від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17, провадження № 61-39201св18. Як вбачається з матеріалів справи, донька сторін [PERSON] досягла повноліття, є студенткою Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, заочна форма навчання, форма фінансування за договором про надання платної освітньої послуги. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суду надається право визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Натомість, норма частини 1 статті 184 СК України про те, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача, тобто за його/її вибором, застосовується до правовідносин щодо стягнення аліментів на малолітніх і неповнолітніх дітей, а не на повнолітніх дочку, сина. Так само і мінімальний гарантований та рекомендований розмір аліментів законом передбачено саме для аліментів на малолітніх і неповнолітніх дітей, а не на повнолітніх дочку, сина. Межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, законом не встановлено. З огляду на те, що відповідач [PERSON] вдруге одружений та має на утриманні малолітню дитину та непрацездатного батька, які потребують утримання та матеріальної допомоги, з урахуванням розміру доходів сторін, потреб їх повнолітньої доньки, суд вважає, що справедливим і достатнім буде стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. щомісячно до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення [PERSON] 23 років. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. щомісячно, є обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам доньки сторін, яка продовжує навчання. Доказів щодо необхідності стягнення аліментів у більшому розмірі, а саме - 1/4 частини доходів відповідача, позивачем не надано. Стаття 12 Цивільно-процесуального кодексу України встановлює, зокрема: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 Цивільно-процесуального кодексу України встановлює, зокрема: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання підлягає частковому задоволенню. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів . Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Суд, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи, останній підлягає звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у зв`язку із чим, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України На підставі викладеного,

Outcome: partial