Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказала, що 29 вересня 2018 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, в якому [INFO] народився син [PERSON] . Фактично після народження дитини вони припинили спільне проживання, а 05 червня 2020 року шлюб був розірваний у судовому порядку. З часу припинення спільного проживання відповідач забув про існування дитини, не цікавиться її життям, вихованням, не проявляє ні найменшої турботи про дитину. Аліменти відповідач сплачує від випадку до випадку. Родина відповідача також не проявляє інтересу до дитини. Орган опіки та піклування Білогірської селищної ради провів велику роботу з вирішення проблеми виховання та утримання малолітнього [PERSON] та прийняв висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] . Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, [PERSON] просить позбавити його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року відкрито провадження за вказаною заявою за правилами загального провадження. 02 червня 2025 року закрите підготовче провадження та справа призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] , її представник адвокат Ніколайчук З.І. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову не заперечив, підтвердив, що після розірвання шлюбу він із колишньою дружиною не спілкується, про дитину не дбає, аліменти сплачує по мірі можливості. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно вимог частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Статтею 166 СК України передбачено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 523/16635/17 (провадження № 61-5437св19), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Відповідно до п. 16 Постанови №\~3\~Пленуму\~Верховного\~Суду України\~від\~15травня\~2006р.\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2018 року по 05 червня 2020 року, коли шлюб був розірваний Білогірським районним судом Хмельницької області. У шлюбі у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] . 04 жовтня 2022 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Білогірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області. Директор Перерослівського закладу дошкільної освіти у довідці вказала, що батько [PERSON] не приймає участі у вихованні сина [PERSON] . Життям дитини у садочку він не цікавився, з педагогами не спілкувався. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Білогірського селищної ради від 07 березня 2025 року позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним. Безпосередньо у судовому засіданні відповідач не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, визнавши позовні вимоги у повному обсязі. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи винну поведінку відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками та його небажання змінювати свою поведінку на краще, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. На підставі ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved