Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі позивач, АТ «А-банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 серпня 2024 року між АТ «Акцент-банк» та відповідачем укладено кредитний договір №АВН0СТ155101724573839117, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 50\~200,00 гривень строком на 60 місяців, тобто до 24 серпня 2027 року зі сплатою процентів у розмірі 75,00% річних. Представник позивача вказує, що А-Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених договором. У порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 23.04.2025 має заборгованість у розмірі 75\~174,97 гривень, яка складається з: 50\~200,00 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 23\~353,44 гривень - загальний залишок заборгованості за процентами; 1\~621,53 гривень - залишок заборгованості за пенею. Наразі відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що, на думку представника позивача, є порушенням законних прав АТ «Акцент-банк». Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101724573839117 від 25 серпня 2024 року в розмірі 75\~174,97 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 головуючим суддею по справі визначено суддю Гарбарук І.М. 07.05.2025 судом отримано відповідь з Ружинської сільської ради щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 08.05.2025 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. До суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронного сайту Ружинського районного суду Житомирської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Частиною першою\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але не подав відзиву на позов, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Так, 25.08.2024 відповідачка з метою отримання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку шляхом підписання відповідної анкети-заяви (а.с. 6). 25.08.2024 відповідачка звернулась до АТ «Акцент-Банк» із заявою №АВН0СТ155101724573839117 про надання послуги «Швидка готівка», в якій погодила істотні умови кредитного договору. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифів складає договір про надання банківських послуг (а.с. 11-12). АТ «Акцент-Банк» надало відповідачці інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (паспорт споживчого кредиту). Основні умови кредитування згідно кредитного договору №АВН0СТ155101724573839117 від 25.08.2024: - мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; - сума кредиту- 50\~200,00 гривень; - строк кредиту 60 місяців; - процентна ставка (фіксована) - 75 % на рік; - тип процентної ставки - фіксована; - номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155128441985 . 25.08.2024 відповідачка та представник АТ «Акцент-Банк» погодили та підписали таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік погашення кредиту (а.с. 12 на звороті - 13). 25.08.2024 АТ «Акцент-Банк» надало (перерахувало) [PERSON] кредитні кошти в розмірі 50\~200,00 гривень, що підтверджено меморіальним ордером №TR.38996363.32374.65455 від 25.08.2024 (а.с. 15). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Стаття 627 ЦК України\~визначає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1\~ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору отримала кредит в розмірі 50\~200,00 гривень, однак в обумовлені договором строки кредит не повертала, відсотки за користування кредитом не сплачувала. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до представленого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідачки за кредитним договором №АВН0СТ155101724573839117 від 25.08.2024 становить 75\~174,97 гривень, яка складається з: 50\~200,00 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 23\~353,44 гривень загальний залишок заборгованості за процентами; 1\~621,53 гривень залишок заборгованості за пенею. Суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подала, наявності заборгованості не спростувала. Представлений позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, зокрема умовами кредитного договору, випискою по рахунку відповідача. Таким чином, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 75\~174,97 гривень, яку слід стягнути з неї. Суд зауважує, що при укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договором. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки 1\~621,53 гривень пені. В обґрунтування підстав для стягнення пені посилається на Закон України «Про споживче кредитування». У відповідності до п. 6\~Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набирав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою\~статті 3 цього Закону. Вказує, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~Законом №3498- IX (набрав чинності 24.12.2023+30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Водночас, відповідно до положень п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо\~ЦК України\~та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи\~ЦК України\~(постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69). Відповідно до частини першої\~статті 14 ЦК України\~особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що пеня за договором позики нарахована за період з 25.08.2024 по 23.04.2025, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням вище зазначеного, заборгованість за пенею за кредитним договором нарахована позивачем за період з 25.08.2024 по 23.04.2025у розмірі 1\~621,53 грн є необґрунтованою та стягненню не підлягає. Враховуючи те, що позов АТ «А-Банк» задоволено частково, суд, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягнувши їх із відповідача у розмірі 2\~370,08 грн (виходячи з розрахунку 73\~553,44 грн (задоволені позовні вимоги), що становить 97,84 %, і від суми сплаченого при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 2\~422,40 грн).

Outcome: partial