Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ФІНТРАСТ УКРАЇНА»\~23.04.2025 звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 15.08.2023 № 6966962 у сумі 30 251,12 гривень та судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн, на правничу допомогу 10000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.08.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладений електронний договір № 6966962 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.\~Згідно з\~умовами кредитного\~договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн, строком користування 360 днів, з 15.08.2023 по 09.08.2024, згідно з пунктом 1.5.1 договору - стандартною процентною ставкою 1,99% в день, згідно з п. 1.5 договору передбачено знижену процентну ставку 0,597% в день. Відповідно до поденного розрахунку заборгованості за договором № 6966962 від 15.08.2023, у період з 15.08.2023 по 24.07.2024 відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у сумі 13413,20 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 394,04 грн, та оплату процентів а користування кредитними коштами у сумі 13\~019,16 грн. Після чого відповідачем ніяких оплат не здійснювалося. Часткова оплата відповідачем процентів за користування кредитом, є підтвердженням волевиявлення відповідача на добровільне виконання умов договору. 25.07.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.07.2024 № 25.07/24-Ф, строк дії Договору від 15.08.2023 № 6966962 не \~закінчився.\~Тому,\~в межах\~строку дії\~Договору,\~укладеного між\~первісним кредитором\~та [PERSON] ,\~ТОВ «ФК\~«Фінтраст Капітал»\~у період з 25.07.2024 по 09.08.2024 в межах строку дії договору здійснило нарахування процентів за користування кредитом на суму 3058,56 грн. Ураховуючи зазначене, станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача за договором від 15.08.2023 № 6966962 склала 30 251,12 гривень: заборгованість за тілом кредиту 9605,96 гривень, заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором - 17586,60 гривень, 3058,56 грн заборгованість за нарахованими позивачем процентами. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, порушенням умов договору, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів в судовому порядку, посилаючись на те, що відповідачка не виконала свого обов`язку за кредитними договорами, та просить суд стягнути з [PERSON] \~заборгованість за кредитним договором від 15.08.2023 № 6966962 в загальному розмірі 30 251,12 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А. Ухвалою суду від 16.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачці визначений п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов. При подачі позову до суду, представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у вимогах зазначила про розгляд справи здійснювати у їх відсутності за відсутності відзиву від відповідача. Відповідачка згідно з Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 10.06.2025, однак правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Заяв та клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду від сторін не надходило. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 15.08.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладений електронний договір № 6966962 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з\~умовами кредитного\~договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000 грн, строком користування 360 днів, з 15.08.2023 по 09.08.2024. Відповідно до\~п. 1.5.1 договору - стандартною процентною ставкою 1,99% в день, згідно з п. 1.5 договору передбачено знижену процентну ставку 0,597% в день. Відповідно до поденного розрахунку заборгованості за договором № 6966962 від 15.08.2023, у період з 15.08.2023 по 24.07.2024 відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у сумі 13413,20 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 394,04 грн, та оплату процентів а користування кредитними коштами у сумі 13\~019,16 грн. Таким чином, оплата відповідачкою суми нарахованих процентів за користування грошовими коштами на рахунок первісного кредитора є підтвердженням факту укладання договору та отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів у сумі, що визначена п.1.3 Договору. Ураховуючи зазначене, станом на 23.04.2025 (день звернення до суду) загальна сума заборгованості відповідача за договором № 6966962 від 15.08.2023 склала: заборгованість за тілом кредиту - 9605,96 гривень, заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором - 17586,60 гривень, загальною сумою 27192,56 гривень. 24.05.2024 та 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладені договори факторингу № 24-05/2024 та договір факторингу № 27-05/-Ф24 відповідно. 25.07.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитним договором. Згідно з умовами вказаних договорів, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитними договорами, про що відповідачку повідомлено на електронну пошту. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.05.2024 № 25.07/24-Ф, строк дії Договору № 6966962 від 15.08.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та [PERSON] , ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.07.2025 по 09.08.2024 (16 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 3058,56 гривень (9605,96*1,99%=191,16 грн*16 календарних дні). У даному випадку проценти нараховані в межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.4 Договору № 6966962 від 15.08.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідачки у сумі 20645,16 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 17586,60 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 3058,56 грн). Окрім цього, укладений 15.08.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] електронний договір № 6966962 про надання споживчого кредиту відповідає Правилам надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.\~Згідно з\~умовами кредитного\~договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», строком користування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С7981», після чого відповідач отримав кредит у сумі 10000,00 гривень на свою платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з пунктом 1.5.1 Договору, стандартною процентною ставкою є 1,99% в день, знижена процентна ставка 0,597 % в день. Відповідно до умов Договору відповідачка до 14.09.2023 мала сплатити суму першого платежу, визначеного графіком або здійснити часткове дострокове повернення кредиту. Відповідачка 13.09.2023 здійснила часткову оплату у розмірі 1791,00 грн. Відповідно до\~картки обліку\~договору (розрахунок\~заборгованості)\~за договором\~від 15.08.2023 № 6966962, у період з 15.08.2023 по 27.04.2025 відповідачкою здійснені оплати на рахунок первісного кредитора у розмірі 7562,00 грн (13.09.2023 на суму 1791,00 грн, 12.10.2023 5771,00 грн), які спрямовані на оплату тіла кредиту 199,00 гривень та оплату процентів за користування грошовими 7363,00 грн. Після цього відповідачка жодних оплат не здійснювала. Часткова оплата відповідачкою процентів за користування кредитом є підтвердженням її волевиявлення на добровільне виконання умов договору. Суд погоджується з правомірністю нарахування позивачем процентів за 16 календарних днів, здійснене в межах строку договору у розмірі 33058,56 грн. Таким чином, [PERSON] має заборгованість перед позивачем за Договором від 15.08.2023 № 6966962 на загальну суму 30\~251,12 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом 9605,96 гривень, заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 17586,60 гривень, нарахованих позивачем процентів за 16 календарних днів 3058,56 гривень. Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 25.07/24-Ф від 27.05.2024, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором від 15.08.2023 № 6966962 в сумі 27\~192,56 гривень, з яких: 9605,96 гривень заборгованість за основним боргом; проценти за користування кредитом \~17586,60 гривень, нараховані ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Згідно до ч. 13 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 64 ЦПК України. Відповідно ч. 3 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний кредитний договір, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п 1.1. Договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.1.2. Договору. Згідно з п.3.1 Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п.4.4 Договору споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Відповідно до п. 5.1 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичності внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного п. 5.3. Договору. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України\~ (далі\~ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша\~статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої\~статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя\~статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договором від 15.08.2023 № 6966962, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» на підставі договорів факторингу від 27.05.2024 № 25.07/24-Ф, що також підтверджується платіжними інструкціями від 29.07.2024 № 5537, від 29.07.2024 № 5535, від 29.07.2024 № 5536, від 29.07.2024 № 5534. Відповідно до ч. 1 ст.1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За встановлених обставин та досліджених доказів, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд дійшов висновку. Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судовій збір у сумі 2422,40 грн необхідно стягнути з відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу, Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано: заявку №7432 на виконання доручення по договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 з описом робіт, рахунок на оплату №7432-10/04-2025 від 10.04.2025 у сумі 10000,00 гривень, акт прийому-передачі наданих послуг від 10.04.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, договір про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024. Верховний Суд в постанові від 22 листопада 2019 року у справі №902/347/18 роз`яснив, що суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат\~на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, за власною ініціативою. Ураховуючи, що позивач підтвердив понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно\~ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покладаються на сторону відповідача.

Outcome: approved