Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

В провадженні\~судді Шевченківського\~районного суду\~м.\~Харкова Цвіри\~Д.М.\~перебуває \~цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником об?єкту нежитлової нерухомості: культурно-розважального центру з кафе, загальною площею 1225,1 кв.м., розташованого у [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий №6310136300:11:001:0008, загальною площею 0,0927 га, яка належить Харківській міській раді. 01.07.2020 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди нежитлових приміщень, а саме нежитлових приміщень загальною площею 305,8 кв.м., з яких: підвалу (приміщення №№1,2,4 та 5) загальною площею 58,9 кв.м., першого поверху (частину приміщення №1) загальною площею 132,00 кв.м., другого поверху (частину приміщення №3) загальною площею 70,00 кв.м., мансарди (приміщення №3,4 та частину приміщення №2) загальною площею 44,90 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки загальною площею 0,0927 га. Позивач стверджує, що відповідач ФОП [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором оренди від 01.07.2020 року. У зв`язку з чим, 25.03.2024 року позивач надіслав відповідачу вимогу про оплату заборгованості з орендної плати та інших платежів, визначених умовами договору оренди від 01.07.2020 року, яка 15.04.2024 року повернулася позивачу. З наведених підстав позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником об?єкту нежитлової нерухомості: культурно-розважального центру з кафе, загальною площею 1225,1 кв.м., розташованого у [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий №6310136300:11:001:0008, загальною площею 0,0927 га, яка належить Харківській міській раді. 01.07.2020 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди нежитлових приміщень (далі-Договір), а саме нежитлових приміщень загальною площею 305,8 кв.м., з яких: підвалу (приміщення №№1,2,4 та 5) загальною площею 58,9 кв.м., першого поверху (частину приміщення №1) загальною площею 132,00 кв.м., другого поверху (частину приміщення №3) загальною площею 70,00 кв.м., мансарди (приміщення №3,4 та частину приміщення №2) загальною площею 44,90 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки загальною площею 0,0927 га. Відповідно до умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування Об`єкт оренди, відповідно до Акту прийому-передачу торгівельної площі по Договору б/н від 01.07.2020. Відповідно до п. 4.2. Договору сторони погодили, що орендна плата за один календарний місяць становить 5555,55 грн. Умовами Договору також сторонами погоджено, що на орендаря покладається обов`язок сплачувати орендну плату та інші платежі за договором, які не входять до складу орендної плати і оплачуються орендарем окремо, а саме: вартість комунальних послуг (водо-, тепло-, електро-, газопостачання, пожежна сигналізація, обслуговування об`єкту оренди, вивезення твердих побутових відходів, сміття, оренда землі, податок на нерухомість). Відшкодування комунальних витрат здійснюється орендарем за фактом їх споживання на підставі рахунків орендодавця. Відповідно до п. 7.1. Договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 включно. Договором також передбачалися види відповідальності за неналежне виконання орендарем прийнятих на себе зобов?язань в частині своєчасної та належної оплати платежів за договором. Заборгованість за орендну плату за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 складає 33333,3 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості з орендної плати по договору за підписом позивача, який було долучений до позовної заяви. Відповідно до ст.\~13\~ЦК\~України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. За приписами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Статтею 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. 25.03.2024 року на адресу відповідача ФОП [PERSON] позивач надіслав вимогу про оплату заборгованості по орендній платі та інших платежів. Проте конверт повернувся з відміткою поштового відділення "закінчення встановленого терміну зберігання". Відповідно до ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК\~України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши зазначений договір оренди нежитлового приміщення від 01.07.2020 року на умовах, викладених у договорі, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Суд зазначає, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в Постанові від 12.01.2021 у справі №404/330/19. Як встановлено судом, відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за договором оренди та не сплачував вчасно орендну плату за користування орендованим приміщенням, що суперечить істотним умовам укладеного договору оренди. Відповідачем належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати орендної плати та інших платежів не надано. З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору (зокрема і по сплаті орендних платежів) не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов?язання штрафів, 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов?язань відповідача з оплати орендної плати та інших платежів, визначених умовами договору оренди від 01.07.2020 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим суд приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 року у справі № 757/37126/18 (провадження № 61-406св21), згідно якої загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також\~оцінки всіх\~доказів,\~розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості,\~правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують). Як вказано у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.06.2022 року у справі № 296/7213/15 (провадження № 61-10125св21), суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Так, враховуючи наведене, суд здійснив перевірку розрахунків наданих позивачем та погоджується з ними. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. Оскільки ФОП [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення штрафів, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не сплатив заборгованість по сплаті орендних платежів, не погасив суму комунальних послуг у відповідності до умов договору оренди, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором оренди нежитлових приміщень від 01.07.2020 року у загальному розмірі 11\~287\~416,94 грн, оскільки саме така сума підтверджується доказами по справі та наданими розрахунками позивача та складається з заборгованості з орендної плати та інших платежів, визначених договором оренди та які не входять до орендної плати, а також фінансові санкції, як передбачені умовами договору оренди, так і положеннями чинного законодавства. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем, який про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, однак в судове засідання не з`явився, письмовий відзив на позов не подавав; натомість під час розгляду справи не було встановлено, що відповідач не користувався орендованим приміщенням, тому вказані позовні вимоги підлягають до повного задоволення, а безпосереднє стягнення заборгованості за договором оренди підлягає стягненню на користь позивача. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 15140, 00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved