Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-29 00:00:00

Представник позивача адвокат Будзина Н.О., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася через систему «Електронний суд» до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.02.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №216, після розірвання шлюбу повернути позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.02.2020. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з позивачем та будуть проживати з позивачем після розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім`ї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, тому як вони мають різні характери та погляди на життя, із-за чого постійно виникають сварки та скандали. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2024 року. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може. Спору щодо поділу спального майна подружжя на даний час не має. Ухвалою суду від 22.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла на адресу суду письмова заява, в якій він просив провести судове засідання без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду подав письмову заяву, згідно з якою визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та не заперечує проти його розірвання. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.02.2020, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складений актовий запис №216, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно серії [NUMBER] від 18.03.2020. Сторони мають спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2021, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №1332 від 18.08.2021, а також доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, перекладеного з німецької мови на українську, реєстраційний номер G298 /2024, м. Котбус, 18.04.2024. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а відповідач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Так, позивач зазначила, що бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved