Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

у жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та мають доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 30.07.2013 стягнуто аліменти, а також на її утримання. Станом на 04.10.2022 відповідач має заборгованість за аліменти на утримання доньки у розмірі 56 101,77 грн та на утримання позивачки у розмірі 26\~314,18 грн, тому просить стягнути з відповідача на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з травня 2018 року по 01 жовтня 2022 року в розмірі 62\~455,59 грн та пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на її утримання за період з 01 квітня 2018 року по 01 лютого 2020 року та з 01 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року в розмірі 62\~656,53 грн (а.с.1-9 т.1). 06.08.2024 представниця позивачки подала заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з травня 2018 року по 01 жовтня 2022 року в розмірі 34\~702,50 грн та пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за період з 01 квітня 2018 року по 01 лютого 2020 року та з 01 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року в розмірі 79\~239,88 грн (а.с.171-176 т.1). У заяві від 06.04.2025 року представниця позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з квітня 2018 року по 01 жовтня 2022 року в розмірі 52\~082,18 грн та пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за період з 01 квітня 2018 року по 01 жовтня 2022 року в розмірі 79\~265,71 грн (а.с.27-32 т.2). У відзивах на позов представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, застосувати спеціальний строк позовної давності в один рік щодо позовних вимог, покликаючись на те, що наявна на той час заборгованість по сплаті аліментів виникла в період з березня 2015 по лютий 2020 року з тієї підстави, що державним виконавцем нараховувались аліменти з середньої заробітної плати по Машівському району, а [PERSON] не міг сплачувати такі суми. [PERSON] систематично сплачував аліменти за період 2018-2022 рік, про що свідчать квитанції, а за період з березня 2020 по 07 жовтня 2022 року заборгованість відсутня, на сьогодні заборгованість погашена повністю. Також посилається на те, що із серпня по листопад 2022 року відповідач не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки за постановою державного виконавця на зарплатний рахунок було накладено арешт, а [PERSON] перебував на військовій службі в зоні проведення бойових дій і єдиною можливістю сплачувати кошти був мобільний Інтернет-банкінг Приват 24. Також представник відповідача просить врахувати, що на утриманні відповідача крім доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , на утримання кожної він сплачує частку заробітку, знаходяться малолітні сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, а також на утримання дружини [PERSON] в розмірі частки заробітку, а тому розмір сплачуваних ним аліментів разом становить 108,33 % його доходів, що грубо порушує ч.3 ст.128 КЗпП України. Відповідач має батьків пенсіонерів, яким зобов`язаний допомагати, проте не завжди має таку можливість, адже після сплати аліментів, комунальних послуг та витрат на власне лікування, у нього не залишається коштів для допомоги батькам. Зауважив, що [PERSON] з початком військової агресії російської федерації проти України у березні 2022 року пішов добровольцем спочатку до територіальної оборони м.Києва, а потім підписав контракт та зараз знаходиться в Збройних Силах України в зоні бойових дій, за період служби змушений за власні кошти та волонтерську допомогу купляти військове спорядження та необхідне для несення військового обов`язку. У результаті навантажень, його стан здоров`я погіршився, він хворіє та несе витрати на лікування (а.с.93-95, 190-193 т.1). 24.11.2022 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до судового розгляду (а.с.75 т.1). Ухвалою від 31.01.2023 суд зупинив провадження у справі до припинення перебування [PERSON] на військовій службі за мобілізацією та проходження ним військової служби у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Одночасно зобов`язав відповідача [PERSON] повідомити суд про звільнення з військової служби протягом 3 днів з моменту такого звільнення (а.с. 152 т.1). 06.08.2024 суд поновив провадження у справі (а.с.182 т.1). У судовому засіданні представниця позивачки позов підтримала та наполягала на його задоволенні, покликаючись на те, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки та колишньої дружини позивачки по справі, нерегулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, а тому позивачка просить стягнути з відповідача пеню. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, покликаючись на те, що відповідач має на утриманні, крім доньки ще двох малолітніх синів, на утримання яких також сплачує аліменти, а також сплачує аліменти на утримання дружини, що ставить його в скрутне матеріальне становище. [PERSON] добросовісно сплачував аліменти, певний період часу не міг сплачувати, бо брав участьв бойових діях, рахунки були заблоковані, тому кошти не міг перераховувати. Суд, заслухавши представників сторін, та, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.19,20 т.1). Рішенням Машівського районного суду від 30.07.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно починаючи з 18 травня 2013 року протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON] , [INFO] та опікування нею (а.с.15-18 т.1). [PERSON] 14.11.2013 року змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.20 т.1). Як убачається з медичного висновку №2 від 12.01.2021, [PERSON] є дитиною з інвалідністю, хворіє на дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія та дитиною опікується мама позивачка [PERSON] (а.с.21 т.1). Згідно з довідкою за № 4961 від 29.06.2022, виданою військовою частиною [NUMBER] солдат [PERSON] призваний під час мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 07.06.2022 по теперішній час, що також стверджується копією військового квитка на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.135, 146-149 т.1). Як убачається з наданих відповідачем копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії відповідач [PERSON] є батьком малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.205,208 т.1). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.03.2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх його доходів, починаючи з 14.12.2023року і до досягнення старшою дитиною повноліття, стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/ 4 частки усіх його доходів, починаючи з 14.12.2023 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку (а.с.201-204 т.1). Батьки відповідача [PERSON] : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є пенсіонерами , що стверджується свідоцтвом про народження відповідача, копіями паспортів та пенсійних посвідчень на ім`я батьків відповідача (а.с.195-200, 205 на зв. т.1). З наданих копій медичних документів на ім`я [PERSON] вбачається, що [PERSON] має хвороби: дегенеративно-дистрофічні захворювання хребта (остеохондроз, ускладнений килами міжхребцевих дисків на рівні L3- L4, L5-S1, протрузіями міжхребцевих дисків L1- L2, L2- L3, L4-L5, спондильоз, спондилоартроз) з больовим та міотонічним синдромом. Доброякісне позиційне параксизмальне головокружіння, та узв`язку зі вказаними захворюваннями перебував на лікуванні в період часу з 08.08.2023 по 04.09.2023 року (а.с.206,207 т.1). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , виданого державним виконавцем Деснянського ВДВС у м.Києві , станом на 01.04.2025 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] становить 94\~644,19 грн. Розрахунок заборгованості здійснений за період з квітня 2018 по березень 2025 року (а.с.34 т.2). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , виданого державним виконавцем Деснянського ВДВС у м.Києві, станом на 24 червня 2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] становить 130\~332,44 грн. Розрахунок заборгованості здійснений починаючи з березня 2020 року. Зазначено, що згідно розрахунку ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Пн-Сх. МРУМЮ (м.Суми) станом на 01.04.2025 року заборгованість складає 94\~644,19 грн (а.с.35 т.2). Матеріали справи не містять доказів, що нарахована державною виконавчою службою вказана вище заборгованість зі сплати аліментів оскаржувалася б у встановленому законом порядку, а тому суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що сплачені [PERSON] кошти в рахунок аліментів були зараховані державним виконавцем невірно. Згідно з частиною першою ст.196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга ст.196 СК України). У п.22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже, боржник зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Відповідно до частини першої ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в цивільній справі №661/905/19 надано висновок, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення ст.196\~СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Матеріали справи не містять доказів, які б доводили відсутність вини відповідача в несплаті аліментів за спірний період з травня 2018 року по 01 жовтня 2022 року, оскільки доказів того, що відповідач, який є військовослужбовцем ЗСУ не мав можливості перераховувати кошти в рахунок сплати аліментів, суду не надано, так як перебуваючи на військовій службі з березня 2022 [PERSON] періодично перераховував кошти в рахунок аліментів. Відповідно до частини четвертої ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року в справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року в справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року в справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року в справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст.196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що відображена у постанові від 10 лютого 2021 року в справі №461/7406/18, суд повинен здійснити перевірку розрахунку пені та відобразити у судовому рішенні його алгоритм. Рішенням Машівського районного суду від 30.07.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2013 року, а тому у даному випадку період прострочених днів за спірний період визначається з 01 травня 2018 року (перший день місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу в квітні 2018) по 01 жовтня 2022 року. Отже, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів за період із 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2022 року становить 390\~716,49 грн, яка складається з таких сум: за травень 2018 32\~211,40 грн (1995,75 х 1614 х 1%), за червень 2018 32\~297,16 грн (2040,25 х 1583 х 1%), за липень 2018 33\~160,43 грн (2135,25 х 1553 х 1%), за серпень 2018 32\~974,13 грн (2166,50 х 1522 х 1%), за вересень 2018 31\~769,48 грн (2130,75 х 1491 х 1%), за жовтень 2018 32\~525,51 грн (2226,25 х 1461 х 1%), за листопад 2018 32028,42 грн (2239,75 х 1430 х 1%), за грудень 2018 30\~495,50 грн (2178,25 х 1400 х 1%), за січень 2019 34235,26 грн ( 2500,75 х 1369 х 1%), за лютий 2019 29\~486,17грн (2203,75 х 1338 х 1%), за березень 2019 28895,32 грн (2205,75 х 1310 х 1%), в період березень травень 2019 року заборгованість відсутня, за липень 2019 - 30092,00 грн (2533,00 х 1188 х 1%), в період липень жовтень 2019 року заборгованість відсутня, за грудень 2019- 25748,21грн (2487,75 х 1035х 1%), у грудні 2019 заборгованість відсутня, за лютий 2020 1063,78 (109,33 х 973 х 1%), у лютому 2020 заборгованість відсутня, за квітень 2020 998,18 (103,99 х 913 х 1%), за період з квітня 2020 по червень 2020 року заборгованість відсутня, за серпень 2020 року 7945,59 (1004,50 х 791 х 1%), у серпні,вересні 2020 року заборгованість відсутня, за листопад 2020 7263,52 (1039,13 х 699 х 1%), за період з листопада 2020 по січень 2021 заборгованість відсутня. За період з 01 березня 2021 по 01 серпня 2022 року сукупна заборгованість по аліментах відсутні, тому підстави нараховувати пеню не вбачаються. За вересень 2022 500,56 (1668,54 х 30 х 1%). Станом на 01.10.2022 року сукупна заборгованість становить 9767,90 грн. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] , здійсненим державним виконавцем, слідує, що сукупна заборгованість зі сплати аліментів за період із 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2022 становить 9767,90 грн, а сума визначеної судом неустойки (пені) за цей період складає 390\~716,49 грн. Враховуючи положення ст.196\~СК України про те, що розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100% розміру заборгованості за період за який вона нараховується, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені за несплату аліментів за період за період із 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2022 року в сумі 9767,90 грн. Рішенням Машівського районного суду від 30.07.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно починаючи з 18 травня 2013 року протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON] , [INFO] та опікування нею, а тому у даному випадку період прострочених днів за спірний період визначається з 01 травня 2018 року (перший день місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу в квітні 2018) по 01 жовтня 2022 року. Отже, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів за період із 01 травня 2018 року по 01жовтня 2022 року становить 435\~256,24 грн, яка складається з таких сум: за травень 2018 3272,38 грн ( 202,75 х 1614 х 1%), за червень 2018 3659,89 грн (231,20 х 1583 х 1%), за липень 2018 5065,88 грн (326,20 х 1553 х 1%), за серпень 2018 2381,17 грн (156,45 х 1522 х 1%), за вересень 2018 1770,56 грн (118,75х 1491 х 1%), за жовтень 2018 32532,81 грн (2226,25 х 1461 х 1%), з жовтня 2018 по січень 2018 заборгованість відсутня, за березень 2019 28\~895,32 грн (2205,75 х 1310 х 1%), за квітень 2019 30312,30 грн (2370,00 х 1279 х 1%), за травень 2019 30282,00 грн (2424,50 х 1249 х 1%), за червень 2019 29448,19 грн (2417,75 х 1218 х 1%), за липень 2019 30092,04 грн (2533 х 1188 х 1%), за серпень 2019 29396,47 грн (2540,75 х 1157 х 1%), у серпні 2019 борг відсутній, за жовтень 2019 276,74 грн (25,25 х 1096 х 1%), у жовтні 2019 року борг відсутній, за грудень 2019 25748,21 грн (2487,75 х 1035 х 1%), за січень 2020 27374,06 грн (2726,50 х 1004 х 1%), у січні 2020 року борг відсутній, за березень 2020 1032,07 грн (109,33 х 944 х 1%), за квітень 2020 998,18 грн (109,33 х 913 х 1%), за травень 2020 2896,24 грн (328,00 х 883 х 1%), за червень 2020 2794,56 грн (328,00 х 852 х 1%), за липень 2020 2696,16 грн (328,00 х 822 х 1%), за серпень 2020 7945,59 грн (1004,50 х 791 х 1%), за вересень 2020 7634,20 грн (1004,50 х 760 х 1%), за жовтень 2020 7332,85 грн (1004,50 х 730 х 1%), за листопад 2020 7263,51 грн (1039,13 х 699 х 1%), за грудень 2020 6951,77 грн (1039,13 х 669 х 1%), за січень 2021 6629,64 грн (1039,13 х 638 х 1%), за лютий 2021 7590,53 грн (1250,50 х 607 х 1%), за березень 2021 7240,39грн (1250,50 х 579 х 1%), за квітень 2021 6852,74 грн (1250,50 х 547 х 1%), за травень 2021 6539,68 грн (1260,75 х 518 х 1%), за червень 2021 6139,85 грн (1260,75 х 487 х 1%), за липень 2021 5761,62 грн (1260,75 х 457 х 1%), за серпень 2021 5458,12 грн (1281,25 х 426 х 1%), за вересень 2021 5060,93 грн (1281,25 х 395 х 1%), за жовтень 2021 4676,56 грн (1281,25 х 365 х 1%), за листопад 2021 4415,41 грн (1321,98 х 334 х 1%), за грудень 2021 4018,81 грн (1321,98 х 304 х 1%), за січень 2022 3609,00 грн (1321,98 х 273 х 1%), за лютий 2022 2165,63 грн (894,89 х 242 х 1%), за березень 2022 1915,00 грн (894,89 х 214 х 1%), за квітень 2022 1637,64 грн (894,89 х 183 х 1%), за травень 2022 8165,22 грн (5336,75 х 153 х 1%), за червень 2022 6510,83 грн (5336,75 х 122 х 1%), за липень 2022 4909,81 грн (5336,75 х 92 х 1%), за серпень 2022 5305,49 грн (8697,54 х61 х 1%),за вересень 2022 2609,19 (8697,54 *30* 1%). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на утримання [PERSON] , здійсненим державним виконавцем, слідує, що сукупна заборгованість зі сплати аліментів за період за період із 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2022 року становить 85\~224,76 грн, позивачем заявлено суму пені 79\~265,71 грн, а сума визначеної судом неустойки (пені) за цей період складає 435\~256,24 грн. Враховуючи положення ст.196\~СК України про те, що розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100% розміру заборгованості за період за який вона нараховується, наявні підстави для стягнення пені в розмірі 79\~265,71 грн. У той же час суд приймає доводи відповідача та його представника щодо сімейного та матеріального становища платника аліментів, на час розгляду справи, а саме що на його утриманні перебуває дружина, яка перебуває в декретній відпустці та двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, на утримання яких він також сплачує аліменти, та доходить висновку що вказані обставини відповідно до положень ч. 2 ст.\~196\~СК України є підставою для зменшення розміру неустойки. Отже, враховуючи визначений\~\~державним виконавцем розмір заборгованості зі сплати аліментів на утримання позивачки та доньки сторін за кожен місяць, період просрочки, кількість днів прострочення\~\~виконання зобов`язання зі сплати аліментів у цій справі, суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання, а також положення частини другої статті 196 СК України, суд\~уважає, що\~\~позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] та доньки сторін [PERSON] , підлягають частковому задоволенню в розмірі 40\~000,00 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачка надала ордер на надання правничої допомоги адвокатом Король Т.В., договір про надання правової допомоги від 07.10.2022 року з адвокатом Король Т.В., за яким встановлено розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн за 1 годину роботи, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі фактично виконаних робіт від 11.10.2024 на суму 8100,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 11.10.2024 на суму 2000,00 грн та платіжну інструкцію про сплату [PERSON] на користь адвоката Король Т.В. 6100,00 грн (а.с.12-14 т.1, 222-224 т.2 ). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав ордер на надання правничої допомоги адвокатом Гостік Е.В., договір про надання правової допомоги від 29.12.2022 року з адвокатом Гостік Е.В., платіжну інструкцію про сплату [PERSON] на користь адвоката Гостік Е.В. за правничу допомогу в цій справі 9000,00 грн (а.с.88,89 т.1, а.с.219, 219 на зв. т.2 ). Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд уважає що визначений сторонами до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу являється співмірним і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданих послуг, складності справи, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.10 ст.141 ЦПК України, уважає за можливе зарахувати витрати на правничу допомогу сторін. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial