Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець\~виконавчого округу\~міста Києва\~Павелків Тетяна\~Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування зазначила, що відносно неї було відкрито виконавче провадження № 57930448, на підставі виконавчого напису № 2259, вчиненого 23.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Відповідно до\~ змісту\~Виконавчого напису,\~звернення стягнення\~грошових коштів\~проводиться з\~ [PERSON] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] \~(далі\~ Позивач)\~на користь\~Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі\~ Відповідач)\~ за\~кредитним договором №\~GP -6436192\~ від\~05.06.2014\~року,\~укладеним між\~ Позивачем\~та АТ БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~14282829,\~у загальному розмірі 42624,37 грн, з яких: сума заборгованості по кредиту у розмірі 21810,67 грн; сума заборгованості за комісією у розмірі 14301,45 грн; сума заборгованості за процентами у розмірі 4567,37 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1731,17 грн; строкова заборгованість за комісією у розмірі 205,00 грн; строкова заборгованість за процентами у розмірі 8,71 грн; сума, сплачена за вчинення виконавчого напису у розмірі 430,00 грн. В квітні 2025 року позивачу заблокували картковий рахунок в банку, за наслідком звернення до підтримки банку позивачу стало відомо про виконавче провадження № 57930448. В травні місяці 2025 року через адвоката позивач звернулась до виконавця за інформацією про виконавче провадження, після чого стало відомо Позивачу, що 23.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис № 2259 про стягнення з [PERSON] , яка начебто є боржником. Позивач вважає,\~що оспорюваний\~виконавчий напис\~є таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки був\~виданий з\~порушенням вимог\~Закону України\~"Про\~нотаріат"\~та Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник у позові просив проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов та письмові пояснення не наддали, строк для їх подачі сплив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 23.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за реєстровим № 2259 на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, з якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, було винесено Виконавчий напис, відповідно до\~ змісту\~якого\~звернення стягнення\~грошових коштів\~проводиться з\~ [PERSON] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] \~на користь\~Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі\~ Відповідач)\~ за\~кредитним договором №\~GP -6436192\~ від\~05.06.2014\~року,\~укладеним між\~ Позивачем\~та АТ БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~14282829,\~у загальному розмірі 42624,37 грн, з яких: сума заборгованості по кредиту у розмірі 21810,67 грн; сума заборгованості за комісією у розмірі 14301,45 грн; сума заборгованості за процентами у розмірі 4567,37 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1731,17 грн; строкова заборгованість за комісією у розмірі 205,00 грн; строкова заборгованість за процентами у розмірі 8,71 грн; сума, сплачена за вчинення виконавчого напису у розмірі 430,00 грн. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу. 17.12.2018 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 57930448 про примусове виконання Виконавчого напису № 2259 виданого 23.04.2018. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Матеріали справи не містять доказів, що кредитний договір №\~GP -6436192\~ від\~05.06.2014\~року посвідчений нотаріально. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 23.04.2018, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які нотаріально не посвідчені, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 23.04.2018 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Отже, враховуючи, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався нечинними положеннями нормативно-правового акту, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 969,00 грн.

Outcome: approved