Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» старший майстер [PERSON] , Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» зварювальник [PERSON] , Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» слюсар-водій [PERSON] про захист прав споживачів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та є власником земельної ділянки площею 01413 гектарів. Договір про надання послуг з газопостачання був укладений 22.12.2003 року з ВАТ «Дніпрогаз». 10 січня 2025 року, працівники Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» припинили безпідставно газопостачання до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , по якій відкрито два особові рахунки: [NUMBER] Особовий рахунок № [NUMBER] , ЕІС-код 56ХМ07А21179112W; 2:Особовий рахунок № [NUMBER] , ЕІС-код 56ХМ07А18855019 W. Позивач зазначає, що з 03.11.2022 року до 10.01.2025 року до його домоволодіння жодного разу не приходили контролери для зняття показників лічильника. Станом на 30 січня 2025 року працівником ДФ ТОВ «ГРМ України» фізично, шляхом перерізання і заварювання труби дім від`єднано від газопостачання. Враховуючи викладене позивач просить: 1. Визнати незаконними дії старшого майстра Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України, [PERSON] в частині підроблення підписів зварювальника [PERSON] та слюсаря-водія [PERSON] в АКТі припинення газопостачання складеного ним 03 березня 2025 року. 2. Скасувати АКТ припинення газопостачання від 03 березня 2025 року складений старшим майстром Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України, [PERSON] в якому він підробив підписи зварювальника [PERSON] та слюсаря-водія [PERSON] . 3. Зобов`язати Дніпровську філію Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України, відновити газопостачання по об`єкту споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , Особовий рахунок № [NUMBER] , ЕІС-код 56ХМ07А21179112Ю. 4. Стягнути з Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України, на користь [PERSON] моральну шкоду заподіяну незаконними діями старшого майстра [PERSON] в сумі 900000 грн. Ухвалою суду від 10.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.04.2025 року у задоволенні клопотання позивача про призначення у цивільній справі судової психологічної експертизи\~відмовлено. Ухвалою суду від 17.04.2025 року у задоволенні клопотання позивача про призначення у цивільній справі судової почеркознавчої експертизи\~відмовлено. Ухвалою суду від 17.04.2025 року у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів\~відмовлено. Ухвалою суду від 17.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 25.06.2025 року відхилено заперечення позивача на дії головуючого судді. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у наданому суду відзиві просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Свідок [PERSON] допитаний у судовому засіданні зазначив, що дійсно 03.03.2025 року провів інвентаризацію під час, якої було складено акти, на яких всі розписались. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що дійсно був присутній та поставив підпис на акті. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що дійсно був присутній та поставив підпис на акті. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. - 13 червня 1984 року, є власником земельної ділянки площею 01413 гектарів відповідно до Державного Акту № 1170 на право приватної власності на землю виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 17.07.1997 року. Договір про надання населенню послуг з газопостачання мною був укладений 22.12.2003 року лише з ВАТ «Дніпрогаз». Під час технічного обстеження працівниками філії було виявлено, що плита газова ПГ 4 (Дніпро або Дніпропетровськ) відсутня, проте встановлена варильна поверхня «Ariston», відносно газового котла «Voilant» невідповідностей та порушень виявлено не було. Відповідно до пункту 5.5 розділу V Правил заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації. Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації. Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства. Згідно пункту 3 розділу VIII Правил технічної експлуатації систем газопостачання, Тверджених наказом Міністерства енергетики України від 21.10.2024 року №402, Дозволяється заміна використовуючого обладнання, яке використовуються в побуті, без укладення договору на реконструкцію з Оператором ГРМ, у разі заміни такого газовикористовуючого обладнання без зміни функціонального призначення, місця розташування, потужності (не потребуватиме збільшення/зменшення типорозміру комерційного лічильника газу) та системи димовідведення. Заміна проводиться з урахуванням вимог ДБН В.2.5-20:2018 та паспортів виробників використовуючого обладнання до даного обладнання. У такому випадку заміна газовикористовуючого обладнання оформлюється актом заміни обладнання, який складається у довільній формі та передається Оператору ГРМ разом з копією паспорта обладнання/настанови з експлуатації та сертифікатом/декларацією про відповідність. Зазначені заходи забезпечуються власником за власний рахунок. Акт заміни обладнання оформлюється будь-яким суб`єктом господарювання, який має право на виконання робіт діючих системах газопостачання. На місці виявлення вказаної невідповідності працівниками Дніпровської філії ТОВ « Газорозподільні мережі України» був складений Акт про припинення газопостачання, яким зафіксовано відключення газового приладу - варильна поверхня «Ariston» шляхом закриття відключаючого пристрою перед газовим приладом та його пломбування пломбою №С74838366 в будинку де встановлений лічильник Gallus №U00296803 за адресою: [ADDRESS] . Причиною відключення газового приладу є порушення пункту 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міненерго №285 від 15.05.2015р., а саме: не відповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Позивач просить визнати незаконним акт припинення газопостачання від 03 березня 2025 року, оскільки вважає, що він складений внаслідок протиправних дій старшого майстра [PERSON] , який при його складанні підробив підписи слюсаря-водія [PERSON] та зварювальника [PERSON] . При цьому, майстер [PERSON] заперечує створення підписів в акті за інших співробітників, а слюсар-водій [PERSON] та [PERSON] заперечують факт підробки та вказують, що саме вони підписали складений документ, з чим не погоджується позивач. На підтвердження своїх доводів позивач додає відео на якому зафіксовано процес припинення газопостачання. Разом з тим, слюсар [PERSON] та зварювальних [PERSON] з приводу складання акта про припинення та його підписання надали пояснення, де зазначили, що вони підписали цей документ власноруч. На відео, яке додається позивачем, також зафіксовано що слюсар [PERSON] та зварювальних [PERSON] стверджують про підписання акта про припинення газопостачання. Обов`язковим критерієм є те, що акт про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) має містити показники лічильника газу та в ньому мають бути зазначені наслідки несанкціонованого відновлення газопостачання. З наведеного слідує, що акт про припинення газопостачання є дійсним, якщо його підписала хоча б одна особа з боку Оператора ГРМ. Щодо вимоги позивача про відновлення газопостачання до газового приладу варильної поверхні, то відповідно до п. 6 глави 7 розділу 6 Кодексу ГРМ відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовими зверненням споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (а їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.\~42\~Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. 124 Конституції України кожна\~особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ст. ст.12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (даліЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст.77 ЦПК України належним\~визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст.80 ЦПК України є\~докази,які усвоїй сукупностідають змогудійти висновкупро наявністьабо відсутністьобставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.1 -1 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» який регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77\~ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Однак, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частин першої, другої статті 73\~ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд не приймає доводи позивача, вважає їх неналежним доказом, а тому зробити висновок, що відповідач порушив права позивача неможливо. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст.23,\~1167 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено\~законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відмовляючи у задоволенні основної частини позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 900 000, 00 грн., які є похідними від позовних вимог позивача про визнання незаконними дій старшого майстра [PERSON] та скасування Акту про припинення газопостачання від 03.03.2025, та судом не встановлено, що відповідач порушував законні права позивача, порушення яких є підставою для відшкодування моральної шкоди відповідачем. Отже із досліджених судом доказів, не зрозуміло що саме порушено ТОВ «Газорозподільні мережі України», Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed