Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, яку мотивував тим що, [PERSON] є його батьком та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Батько є інвалідом у зв`язку з ішемією головного мозку ІІІ ст., та з 27 березня 2024 року встановлена перша група інвалідності пожиттєво. Внаслідок вищевказаної хвороби батько не може висловлювати свої думки, бо не розмовляє, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може давати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. Таким чином, з огляду на вищевикладене, беручи до уваги наявні у [PERSON] діагнози, його нездатність до самообслуговування, нездатність контролювати/усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також самостійно вчиняти правочини, набувати для себе цивільних прав та самостійно їх здійснювати, створювати для себе цивільних обов`язків, виконувати їх та нести відповідальність - виникла об`єктивна необхідність у визнанні [PERSON] недієздатним та встановлення на ним опіки. В той же час, призначення його опікуном єдиного члена сім`ї, який виявив на це бажання [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно з роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 3 статті 297 ЦПК України встановлено, що в заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно зі ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ст. 64 ЦК України, не може бути опікуном або піклувальником фізична особа поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] встановлена перша група інвалідності з 27 березня 2024 року, загальне захворювання та зазначено що потребує строньої допомоги та постійного догляду. У своєму поданні за №8/30-3276 від 30.08.2024 орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради підтримав бажання [PERSON] про призначення його опікуном та вважає за можливе призначити його опікуном над [PERSON] . Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта №134-Ц від 21.04.2025, наданого експертами «Дніпровська філія судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» судово-психіатричний експерт підтвердив, що [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі деменції, внаслідок шизофренії і цереброваскулярної паталогії. Доказів, які б свідчили про негативну поведінку заявника, таку, яка суперечить інтересам [PERSON] , матеріали справи не містять. Таким чином, встановлені судом обставини, які підтвердженні наявними у справі доказами, дають підстави суду дійти висновку про те, що [PERSON] 1955 року народження, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу у формі деменції не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з п. п. 1.2, 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станам здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Оскільки, за станом здоров`я [PERSON] не може самостійно реалізовувати свої права та виконувати обов`язки, суд, за поданням органу опіки та піклування, вважає можливим призначити опікуном - заявника [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved