Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 90473,40 грн. та 3028 грн. судового збору. Свої вимоги\~мотивує тим, що 14.12.2022 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем за первісним позовом було укладено договір кредиту та страхування №М75.00403.009857325. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 62000 грн. зі сплатою 63,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач за первісним позовом повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач за первісним позовом не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Остання сплата по кредитному договору здійснена 19.12.2023 року. Сума боргу відповідача за первісним позовом за кредитним договором станом на 13.11.2024 року становить 90473,40 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 13.11.2024 року. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 04.09.2024 року на адресу відповідача за первісним позовом банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно з даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач за первісним позовом продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, позивач за первісним позовом просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2024 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ 08.01.2025 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено суму заборгованості відповідача за кредитним договором та не надано доказів на підтвердження утвореної заборгованості. 08.01.2025 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору кредиту та страхування, відповідно до якої представник відповідача просить суд визнати недійсним кредитний договір, оскільки встановлення банком процентної ставки більше 50 % є несправедливими умова кредитного договору. Також стверджує, що відповідач уклала кредитний договір через тяжкі обставини. Тому вважає, що кредитний договір має бути визнаним недійсним. 17.01.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача, так як сума заборгованості підтверджується випискою з особового рахунку по кредитному договору та довідкою-розрахунком кредитної заборгованості. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.01.2025 року зустрічну позовну заяву\~ відповідача [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним договору кредиту та страхування прийнято до розгляду Галицького районного суду м. Львова. Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічний позов\~\~ [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним договору кредиту та страхування об`єднано в одне провадження. Здійснено перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним договору кредиту та страхування. 14.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до представник АТ «Ідея Банк» зазначає, що кредитний договір було беззаперечно підписано відповідачем, було погоджено істотні умови кредитного договору. Тому доводи про несправедливі умови кредитного договору є необгрунтованими. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним договору кредиту та страхування до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 15.04.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судової економічної експертизи. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом заперечив. Просив задовольнити зустрічну позовну заяву. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 14.12.2022 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем за первісним позовом було укладено договір кредиту та страхування №М75.00403.009857325. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 62000 грн. зі сплатою 63,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Позивач за первісним позовом повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач за первісним позовом не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 04.09.2024 року на адресу відповідача за первісним позовом банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Відповідач за первісним позовом у встановлений строк зобов`язання за кредитним договором не виконав. \~ \~ \~ \~ У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка згідно з довідкою - розрахунком заборгованості станом на 13.11.2024 року становить 90473,40 грн. та складається із наступного: прострочений борг\~59674,30 грн.; прострочені проценти\~30799,10 грн. Розмір загальної заборгованості позичальника підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 13.11.2024 року. Згідно з нормами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц від 25.05.2021 банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Відтак, виписки по рахункам є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором та суд бере такі до уваги. \~ \~ \~ \~ Крім того, видача кредиту відповідачу, усі нарахування по кредиту та усі погашення по кредиту та їх зарахування стверджується долученим до матеріалів справи детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 13.11.2024 року. З детального розрахунку на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором №М75.00403.009857325 від 14.12.2022 вбачається, що фактично відповідачем сплачено в погашення заборгованості за кредитним договором 38264,58 грн. (зараховано в погашення тіла кредиту 2325,70 грн., процентів 35938.88 грн.), і відповідно до якого заборгованість відповідача за кредитним договором становить заявлені 90473,40 грн. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 90473,40 грн. доведена позивачем, оскільки підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 13.11.2024 року, а також детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором. Представником відповідача не спростовано оспорюваної суми заборгованості. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оскільки між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами кредитного договору, такий правочин відповідно до ст. 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину. Відтак кредитний договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання за кредитним договором мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору (ст. 526 ЦК України). Відтак, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Тому суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити. Щодо зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним договору кредиту та страхування, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 5 ч. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. В даному випадку зобов`язання [PERSON] за кредитним договором полягає у поверненні кредитних коштів та відсотків за користування ними. Отже, ознакою несправедливих умов визначені договірні положення, що встановлюють вимогу про сплату споживачем непропорційно великої компенсації за невиконання ним зобов`язань за договором, тобто грошової величини, що є мірою відповідальності споживача. Проте проценти, визначені у Кредитному договору та Графіку щомісячних платежів не є компенсацією в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки таку слід розглядати як правові наслідки, що настають у разі порушення зобов`язання (неустойка, збитки тощо). Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Твердження представника [PERSON] на те, що кредитним договором передбачена непропорційно велика сума процентів, а саме понад 50% вартості тіла кредиту у разі невиконання зобов`язань, є необгрунтованими, так як саме сукупна сума неустойки (штраф,пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту, а не сума нарахованих процентів за користування кредитом. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, неустойка (пеня, штраф0 взагалі не нараховувалася відповідачу та не заявлена до стягнення. Тому посилання представника відповідача за первісним позовом на встановлення вимоги щодо сплати відповідачем непропорційної великої суми компенсації у разі невиконання ним кредитних зобов`язань за кредитним договором є необґрунтованими. 14.12.2022 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем за первісним позовом було укладено договір кредиту та страхування №М75.00403.009857325. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 62000 грн. зі сплатою 63,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Згідно з п.п. 3.6, 3.7, 3.8 кредитного договору позичальник засвідчує, що до укладення цього договору їй банком надана інформація в повному обсязі, яка зазначена в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та вона ознайомлена з нею; підтверджує та засвідчує, що до укладання цього договору Банком надано Позичальнику для порівняння різні пропозиції щодо кредитування за спеціальною формою у вигляді паспорта споживчого кредиту, та, що позичальник ознайомилася із інформацією, необхідною для отримання споживчого кредиту, з наявними та можливими видами кредитування у банку, для прийняття усвідомленого рішення, а також самостійно обрала страхову компанію; підтверджує, що перед укладенням договору отримала всі необхідні пояснення з метою можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, та погодилася з інформацією, передбаченою чинним законодавством України, для прийняття обгрунтованого рішення про укладення Угоди. Отже, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит міститься в Паспорті споживчого кредиту, який особисто підписано позичальницею 14 грудня 2022 року. Вказаним документом передбачено, що процентна ставка процентів річних 63,99 фіксована, реальна річна процентна ставка 122,08414179 %. Крім того, позичальник підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні а договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог е цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами першою, третьою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавцю та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитись від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Разом з тим, враховуючи вказану норму права, [PERSON] не відмовилась від укладення такого кредитного договору. Тобто, [PERSON] погодилась з усіма умовами кредитного договору та з власної волі взяла на себе зобов`язання їх виконувати. Відповідно до Постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04 2022 року по справі № 756/6038/20 незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, не є підставою для визнання такого договору недійсним. З урахуванням того, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами кредитного договору, такий договір було підписано без будь-яких застережень, тому такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за них відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину (ч. 1 ст. 233 ЦК України). Підставами визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК України та предметом доказування у справі є: 1) наявність тяжкої обставини, в якій перебувала особа що змусила її вчинити правочин; 2) правочин було вчинено на вкрай невигідних умовах. Тобто для визнання правочину недійсним, на підставі частини першої статті 233 ЦК України, необхідна сукупність вказаних умов. Такий висновок підтверджується вживання законодавцем в частині першій статті 233 ЦК України сполучника "і", за допомогою якого відбувається поєднання вказаних умов. Встановлена статтею 233 ЦК України підстава недійсності правочину є сукупністю цих двох елементів - відсутність хоча б одного з них є ознакою знаходження відповідних правовідносин за межами сфери регулювання частини першої статті 233 ЦК України. Проте, представником відповідача за первісним позовом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оспорюваний договір укладений під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах. Представник відповідача за первісним позовом в обґрунтування наявності тяжкої обставини, під впливом якої відповідачем за первісним позовом було укладено кредитний договір, посилається на укладення [PERSON] ще інших кредитних договорів, заборгованість за якими непогашена. Однак, сам факт наявності інших кредитних договорів не свідчить про укладення кредитного договору під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах. Перед укладенням кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами, такі були роз`яснені та зрозумілі йому. Відтак, засвідчивши власним підписом кредитний договір, останній підтвердив про його ознайомлення з усіма умовами такого договору, їх погодження та прийняття. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню на користь АТ «Ідея Банк» понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved