Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м.Києва про відшкодування майнововї та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.08.2023 року о 16.00 год. внаслідок падіння дерева було пошкоджено належний йому автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] . З приводу цієї події він звертався до поліції, а також з`ясував, що балансоутримувачем території, де було зафіксовано падіння дерева є відповідач. Крім того, він звертався до Українського гідрометереологічного центру, а також до Національного ботанічного саду щодо аварійності дерева. Як зазначає позивач, оскільки його автомобіль було пошкоджено, він був змушений звертатись до експерта та відповідно до висновків звіту № 56/25.08.23 з визначення вартості матеріального збитку, складеного 11.08.2023 року, вартість завданого йому матеріального збитку становить 373 409,80 грн., вартість виконання звіту складає 4000,00 грн. 13.09.2023 року він звернувся з претензією про відшкодування шкоди до відповідача, однак останній не відповідає, що стало підставою для вирішення спору в судовому порядку. Також, позивач вказує на те, що у нього погіршився стан здоров`я, що проявилося у підвищенні артеріального тиску, перебуванні у знервованому стані, порушенні здатності концентрувати увагу на виконанні робочих завдань, що пов`язано з переживанням, зазнав проблем з роботою через неможливість користуватись автомобілем тощо, що завдало йому моральної шкоди. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування збитків в розмірі 373 409,80 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., витрати на складання звіту в розмірі 4000,00 грн., витрати на надання довідки щодо аварійності дерева в розмірі 1000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3884,09 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 06.11.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача Пучко В.Д. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що наданий звіт щодо оцінки шкоди не є висновком експерта в розумінні ЦПК України, оскільки у звіті відсутнє зазначення про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також заперечує проти вимог про стягнення витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив про те, що згідно довідки Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/909 від 23.08.2023 року, в період падіння дерева були пориви вітру 12 м/с, в окремих районах пориви могли сягати 15-18 м/с, що вважається небезпечним метеорологічним явищем (1 рівень небезпечності). Крім того, представник відповідача зауважив, що відсутні докази знаходження дерева в аварійному стані та наголосив на тому, що дерево було вирвано з коренем, що свідчить про те, що воно не було хворим і таким, що підлягало виданню, а 06.08.2023 року був вітер 15-18 м/с, внаслідок чого дерево впало. На думку представника відповідача, в матеріалах справи відсутні докази, що дерево впало саме внаслідок не проведення своєчасного огляду зелених насаджень, виявлення хворих дерев, відповідних висновків спеціалістів, експертиз, як і б доводили, що дерево впало саме внаслідок неналежного догляду за ним, позивачем не надано. Крім того, позивач, залишаючи автомобіль у невстановленому для паркування місці, як власник, був зобов`язаний вчасно вжити достатні заходи для збереження власного майна та передбачити можливість настання відповідних наслідків. Заперечуючи проти позову, представник відповідача наголошує на тому, що шкода позивачу завдана в результаті дії непереборної сили (негоди), що виключає наявність вини та підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди внаслідок падіння дерева, а тому просить залишити позовні вимоги без задоволення в зв`язку із ненадання позивачем доказів щодо наявності або відсутності обставин (актів), що обґрунтовують вимоги, які мають значення для вирішення справи. 17.11.2023 рок до суду надійшла заява представника третьої особи Кригань Л.А. з процесуальних питань, відповідно до якої вона просить виключити КО «Київзеленбуд» з числа третіх осіб. 21.11.2023 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача [PERSON]., в яких вона зазначає про те, що свідчення відповідача щодо того що дерево вирвало з коренем є неправдиві, оскільки на фотографії з місця події видно що дерево стоїть і частина відломлена, і ніяким чином не вирване з коренем. Також, представник позивача зазначила, що поліція виїзджала на місце де сталася подія, відповідно водій припаркувався в дозволеному місці, протокол про не правильне паркування не складався. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 18.01.2024 року витребувано від Деснянського УП ГУ НП Національної поліції в м. Києві інформацію та копії документів завірені належним чином: щодо стадії розслідування по кримінальному провадженню за №420211020800000082 від 30.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України; встановлені обставини самовільного зайняття земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1; коло підозрюваних осіб; якщо на даний час підозрювані особи відсутні то яке саме ТОВ чи ПП здійснює господарську діяльність в межах де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1); чи мається договір оренди/суборенди земельної ділянки в межах де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volksvagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1), якщо так то надати копію даного договору; при наявності, надати копію акту прийому-передачі паркувального майданчика та план-схему до нього в межах де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1); при наявності, надати копію штатного розкладу працівників паркувального майданчка де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1); при наявності, надати копію договору про трудові відносини з найманими працівниками, договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівників паркувального майданчика де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1). Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 04.04.2024 року витребувано від Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації інформацію щодо надання земельної ділянки для організації паркувального майданчику (щодо паркування ТЗ) біля «Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул.Шолом - Алейхема, 15-А. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.05.2024 року витребувано від Деснянського УП ГУ НП Національної поліції в м. Києві інформацію та копії документів завірені, належним чином: щодо стадії розслідування по кримінальному провадженню за № 42021102070000082 від 30.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України; встановлені обставини самовільного зайняття земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1; коло підозрюваних осіб; якщо на даний час підозрювані особи відсутні то яке саме ТОВ чи ПП здійснює господарську діяльність в межах де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1); чи мається договір оренди/суборенди земельної ділянки в межах де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1), якщо так то надати копію даного договору; при наявності, надати копію акту прийому-передачі паркувального майданчика та план-схему до нього в межах де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1); при наявності, надати копію штатного розкладу працівників паркувального майданчка де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1); при наявності, надати копію договору про трудові відносини з найманими працівниками, договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівників паркувального майданчика де був припаркований пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] (за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 15 6/1). Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 05.03.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 14.01.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача [PERSON] , в яких вона наполягає на задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що Центр дитячої та юнацької творчості Деснянського району м.Києва є балансоутримувачем вказаної території і саме він несе відповідальність за всі об`єкти та насадження на цій території, мав забезпечувати належний догляд за насадженнями відповідно до п.9.2. Правил благоустрою м.Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 р. №1051/1051, та п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 №105, відповідно до яких відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територій покладається на установи, підприємства та організації. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Представник відповідача Пучко В.Д. проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] . 06.08.2023 року приблизно о 16.00 год. за адресою: м.Київ, вул.Ш.Алейхема, 15-А внаслідок падіння дерева було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , а саме: вм`ятина на даху, розбите заднє скло, вм`ятина над ручкою двері з боку водійського сидіння, що підтверджується листом Деснянського УП ГУНП у м.Києві від 04.09.2023 року № 284-83/125/49-2023, довідкою про проведення перевірки, протоколом огляду місця події від 06.08.2023 року та ілюстративною таблицею до неї. Як вбачається з листа Управління освіти Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації на адвокатський запит від 22.08.2023 року повідомлено, що територія за адресою: Деснянський район, вул.Шолом-Алейхема, 15-А, місто Київ (Центр дитячої та юнацької творчості) знаходиться на балансі Центру дитячої та юнацької творчості. В судовому засіданні стороною відповідача також визнано, що саме відповідач є балансоутримувачем вказаної території. З відповіді на запит Національного ботанічного саду ім.М.М.Гришка від 25.08.2023 року № 112/8-295 позивачу надано консультацію, що за результатами обстеження стану дерева Populus nigra Pyramidalis (зростає за адресою м.Київ, вул.Шолом-Алейхема, 15-А) встановлено, що воно має задовільний життєвий і фізіологічний стан, проте потребує певних стабілізаційних заходів (балансування крони, видалення сухих та аварійних гілок). Після глибокої обрізки в попередні роки верхня частина стовбура всохла, розпочалась деструкція деревини, що з часом призвело до падіння верхньої частини головного стовбура. Такі скелетні частини стовбура або гілки є аварійними, несуть загрозу життю, здоров`ю та майну громадян і потребують своєчасного видалення. За надання вказаної консультації позивачем сплачено 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 05.09.2023 року. Згідно звіту № 56/25.08.23 про оцінку вартості матеріального збитку від 11.08.2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 373 409,80 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 533 352,44 грн., ринкова вартість пошкодженого КТЗ складає 94 668,81 грн. За послуги експерта позивачем сплачено 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 11.08.2023 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що обов`язок з належного утримання, своєчасного виявлення та видалення аварійних дерев, які знаходяться по вул.Шолом-Алейхема, 15-А в м.Києві покладено на відповідача, як балансоутримувача, а тому вважав, що саме відповідач зобов`язаний відшкодувати спричинену йому майнову шкоду. Відповідач заперечував обставини неналежного виконання останнім своїх обов`язків щодо утримання і належного догляду за зеленими насадженнями та, відповідно, причинно-наслідкового зв`язку із завданою позивачу шкодою, зазначаючи, серед іншого, що дерево було вирвано під час несприятливих погодних умов. Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, в той час, як відповідачем належним чином не доведені його заперечення, з огляду на наступне. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Надані сторонами докази свідчать про те, що факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку із цим транспортному засобу механічних пошкоджень підтверджуються листом Деснянського УП ГУНП у м.Києві від 04.09.2023 року № 284-83/125/49-2023, довідкою про проведення перевірки, протоколом огляду місця події від 06.08.2023 року та ілюстративною таблицею до неї. За таких обставин, оскільки пошкодження автомобіля позивача сталось внаслідок падіння дерева, яке розташоване по вул.Шолом-Алейхема, 15-А в м.Києві та знаходиться на балансі Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м.Києва, то відповідальність за завдану позивачу шкоду покладається на балансоутримувача зелених насаджень об`єкту благоустрою - відповідача Центр дитячої та юнацької творчості Деснянського району м.Києва. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Пунктом 6.2 Правил встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо. Згідно з п.7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п.4 цього Порядку. Згідно з розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Відповідно до пункту 9.1.11 Правил, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. На підставі наданих сторонами доказів та у відповідності із встановленими фактичними обставинами справи суд приходить до висновку про те, що причиною падіння частини стовбуру дерева тополі (Populus nigra Pyramidalis), що мало місце 06.08.2023 року з балансової території відповідача сталося через бездіяльність балансоутримувача - відповідача. Твердження відповідача про те, що шкода, завдана у результаті несприятливих погодних умов, як обставина, що виключає наявність вини та підстав для відшкодування матеріальної шкоди внаслідок падіння дерева, суд відхиляє, оскільки посилання на інформацію Українського гідрометеорологічного центру про небезпечні метеорологічні явища 06.08.2023 року не є належним та достатнім доказом для звільнення відповідача від відповідальності. Інформація Українського гідрометеорологічного центру про небезпечні метеорологічні явища 06.08.2023 року має загально інформативний характер та не може вважатися належним та достатнім доказом на підтвердження того, що падіння частини стовбуру дерева на транспортний засіб позивача сталося внаслідок непереборної сили. Так, з листів Українського гідрометеорологічного центру від 18.08.2023 року № 01-18/900 та від 23.08.2023 року № 01-18/909, вбачається, що 06.08.2023 року за оперативними даними метеорологічної станції м. Київ (проспект Науки, 37) у період з 14.00 год. до 17.00 год. мав місце вітер південно-східного напрямку швидкістю 3 м/с. З 15.43 год. до 17.22 год. пориви вітру 12 м/с. Враховуючи синоптичну ситуацію та з урахуванням особливостей рельєфу та забудови швидкість вітру в окремих районах могла бути більшою та досягати 15-18 м/с. Згідно «Настанови з метрологічного прогнозування» вітер швидкість 15-24 м/с - вважається небезпечним метрологічним явищем (І-рівень небезпечності), тобто найнижчий рівень небезпечності. При цьому, в даній інформації міститься повідомлення, що швидкість вітру в окремих районах Києва могла бути більшою, проте, відповідачем не надано доказів, що саме такі пориви вітру були в Деснянському районі м. Києва, а також того, що саме такі пориви вітру могли спричинити злам та падіння частини стовбуру дерева. Роздруківки з інтеренет-ресурсів щодо погодних умов не є належними та допустимими доказами з огляду на фактичні обставини справи. Суд звертає увагу на те, що сталося падіння саме частини стовбуру дерева, що вбачається з фото таблиці до протоколу огляду, а не цілого дерева, вирваного з коренем, як про це стверджує сторона відповідача. Так, з вказаної фото таблиці вбачається відсутність пошкодження паркану, яке б мало місце внаслідок падіння цілого дерева, а не його частини, з території відповідача на припаркований з іншого боку паркану автомобіль позивача. Також, це вбачається і з фотознімків самої впалої частини дерева. Про неналежний стан дерева і падіння саме частини дерева свідчить і відповідь на запит Національного ботанічного саду ім.М.М.Гришка від 25.08.2023 року № 112/8-295, з якого вбачається, що за результатами обстеження стану дерева Populus nigra Pyramidalis (зростає за адресою м.Київ, вул.Шолом-Алейхема, 15-А) встановлено, що воно має задовільний життєвий і фізіологічний стан, проте потребує певних стабілізаційних заходів (балансування крони, видалення сухих та аварійних гілок). Після глибокої обрізки в попередні роки верхня частина стовбура всохла, розпочалась деструкція деревини, що з часом призвело до падіння верхньої частини головного стовбура. Такі скелетні частини стовбура або гілки є аварійними, несуть загрозу життю, здоров`ю та майну громадян і потребують своєчасного видалення. Бездіяльність відповідача, яка призвела до завдання позивачу шкоди, проявилась у тому, що в порушення вищенаведених Правил відповідачем своєчасно не проводились загальні огляди зелених насаджень, які відповідно до розділу 12 Правил мають проводитись двічі на рік навесні та восени. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок проведення оглядів зелених насаджень, про що свідчать його листи до КО «Київзеленбуд» від 17.12.2021 року, 04.08.2023 року, 10.08.2023 року. Проте, вказані листи свідчать, що останній огляд зелених насаджень на території відповідача було проведено 02.12.2021 року, за результатами якого було складено акт № 1269-А, згідно якого вбачається, що на території відповідача знаходяться 6 тополь у незадовільному стані і одна тополя в аварійному стані (деревина трухла). Відтак, з грудня 2021 року по серпень 2023 року, тобто більш ніж півтора роки, відповідач належного контролю за зеленими насадженнями не здійснював, до компетентних організацій, в тому числі до КО «Київзеленбуд», не звертався, хоча в цей період мало бути проведено як мінімум 3 планові огляди. Судом відхиляються і покази свідка [PERSON] , яка є прибиральницею Центру, яка пояснила, що 02.12.2021 року вона показувала територію Центру працівникам «Київзеленбуду», оглядали дерева. Вона відмовилась підписувати акт огляду, оскільки вважала, що він не відповідає дійсності. Так, даний свідок є прибиральницею, а не посадовою особою відповідача і, тим більш, не є фахівцем щодо стану дерев. Також, дані покази свідка жодним чином не спростовують факту бездіяльності відповідача щодо контролю за належним станом зелених насаджень на його території. Також, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, доводи відповідача щодо того, що позивач залишив автомобіль у невстановленому для паркування місці, оскільки, працівниками поліції, які прибули на місце пригоди таких порушень виявлено не було та протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався. Посилання ж на те, що Деснянським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України щодо самовільного зайняття земельної ділянки та облаштування незаконної автостоянки теж слід відхилити, оскільки правовий статус земельної ділянки, на якій був розташований автомобіль позивача жодним чином не впливає на вину відповідача у заподіянні шкоди та її відшкодуванні. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем відсутності своєї вини у завданні шкоди транспортному засобу, що належить позивачу, який зазнав пошкоджень в результаті падіння частини стовбуру дерева. Щодо розміру матеріальної шкоди, то як було зазначено вище вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , становить 373 409,80 грн. Завдана матеріальна шкода підтверджена належними доказами. Відповідач, вважаючи звіт про розмір шкоди неналежним доказом, належним чином його не спростував, клопотань про призначення експертизи не заявляв, іншими жодними доказами не спростував розмір шкоди, а тому у суду немає підстав для не врахування цього письмового доказу при ухваленні рішення у справі. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). У даному випадку пошкодження автомобіля сталось із вини Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м.Києва. Позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями (бездіяльністю) з боку відповідача, які це спричинили. Безумовно, внаслідок пошкодження автомобіля, позивачу було завдано душевних страждань та переживань. Між тим, позивачем не в повній мірі обґрунтовано розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині заподіяння моральної шкоди позивач посилався на те, що у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля, він був позбавлений можливості вільно користуватися своїм транспортним засобом, що спричиняло незручності в роботі та побуті, порушило звичайний спосіб життя. Так, згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Суд, враховуючи обставини справи, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є стягнення 5000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Суд враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 373 409,80 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за виконання звіту щодо оцінки завданої шкоди в розмірі 4000,00 грн. та витрати на консультацію щодо стану дерева в розмірі 1000,00 грн. Інші доводи сторони відповідача на висновки суду не впливають і підстав для відмови в задоволенні позову не дають. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволених вимог документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3804,09 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 10 577,55 грн.

Outcome: partial