Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПрАТ «СК «Вусо» та просить суд визнати неправомірними дії відповідача про відмові у виплаті їй страхового відшкодування, зобов`язавши ПрАТ «СК «Вусо» виплати страхове відшкодування на підставі електронного договору добровільного страхування від нещасних випадків та електронного полісу добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами «Нерухомість без огляду» № KZU0NBR-236Q3PY від 26.07.2023, стягнувши моральну шкоду в сумі 5\~000,00 грн. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 15.11.2023 стався страховий випадок , в результаті якого вигоріла кухня по [ADDRESS] та все декоративне оздоблення на кухні, а саме натяжна стеля, вбудовані кухонні шафи, декоративне облаштування стін, світильники та розетки, пожежна служба, яка була викликана сусідами, зафіксувала факт пожежі. 16.11.2023 вона в телефонному режимі повідомила представника АТ КБ «ПриватБанк» про страховий випадок, на що їй повідомили очікувати представника СК «Вусо». Однак представник відповідача прибув для складання акту лише 27.11.2023, копію акту та інших документів за результатами огляду їй не надав. 21.11.2023 вона звернулась із заявою до страхового агента щодо виплати страхового відшкодування, але отримала лист ПрАТ «СК «Вусо» від 27.12.2023 про відмову у виплаті, оскільки договір не діяв на момент пошкодженого застрахованого майна, хоча при огляді наслідків пожежі 27.11.2023 представник відповідача запевнив її в обов`язковому отриманні страхового відшкодування. Вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за договором страхування, оскільки посилання на відсутність на момент звернення на рахунку СК «Вусо» страхового внеску є надуманим способом уникнути виконання умов договору: страхові виплати проводилися АТ КБ «ПриватБанк» згідно умов договору, а тому вона, позивач у справі, була впевнена щодо врегулювання питання між страховим агентом та страховиком, бо жодних претензій щодо неналежного виконання умов договору їй не надходило. Тому просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники процесу не з`явилися. Представник позивача Морозов Є.О. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його та позивача відсутності, на вимогах наполягає. Представник відповідача ПрАТ «СК «Вусо» звернувся до суду з відзивом на позов, в обґрунтування якого зазначено, що пунктом 7 укладеного між сторонами електронного полісу, цей договір діє 12 місяців з 27.07.2023 по 26.07.2024 включно, але не більше ніж період страхування, за яким сплачений страховий платіж. Умовами договору передбачено сплату страхувальником щомісячного платежу в сумі 100 грн. за місяць для продовження дії договору, після закінчення кожного відповідного календарного місяця (сплачуємого періоду). Водночас п. 9.5 електронного полісу визначено, що у разі несплати або не повної сплати відповідної частки страхового платежу, цей договір не набуває сили (або призупиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки страхового платежу цей договір поновлює свою дію з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика. У період з 27.07.2023 по 11.01.2024 [PERSON] було сплачено страхові внески за наступним графіком: 27.07.2023, 30.08.2023, 11.10.2023, 19.11.2023, 11.12.2023, 11.01.2024, 11.02.2024. Тому з урахуванням того, що 12.11.2023 страхувальником не було виконано обов`язку щодо внесення чергового платежу, то в період з 12.11.2023 по 20.11.2023 страховий захист за електронним полісом не діяв, договір страхування припинив свою дію, при чому пожежа сталася 15.11.2023. Тому подія, що має ознаки страхового випадку, сталася в період призупинення дії електронного полісу ,а тому з урахуванням умов п. 9.5 електронного полісу, а також п. 11.5 пропозиції в ПрАТ «СК «Вусо», відсутні правові підстави для здійснення страхового відшкодування. Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди, то умовами договору страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди, то у страховика відсутні підстави для її відшкодування позивачу, факт заподіяння якої не доведено до того ж позивачем. Тому просить відмовити у задоволенні вимог. 16 06 2025 року представник відповідача Пронякін Є.В. надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, просить у задоволенні позову відмовити. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 26 липня 2023 року між ПрАТ «СК «Вусо» як страховиком, та [PERSON] , як страхувальником, було укладено електронний поліс добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами «Нерухомість без огляду» № KZU0NBR-236Q3PY (а.с. 7 копія договору). За умовами погодженого сторонами пункту 4.3 договору, згідно з умовами договору страхування і Правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодо набувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору страхування і Правил страхування. Частиною 7 договору погоджено, що цей договір діє 12 місяців з 27.07.2023 00:00:00 по 26.07.2024 00:00:00 включно (але не більше ніж період страхування, за яким сплачений страховий платіж). Сплачуємий період страхування 1 місяць. Сплачений період починається з 00 годин 00 хвилин наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика. Якщо страховий платіж надійшов у період страхування, за який вже сплачено страховий платіж, то наступний період страхування починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем закінчення попереднього періоду страхування. Частиною 9 договору передбачено сплату страхувальником щомісячного платежу в сумі 100 грн. за місяць для продовження дії договору, після закінчення кожного відповідного календарного місяця (сплачує мого періоду). Пунктом 9.5 електронного полісу визначено, що у разі несплати або не повної сплати відповідної частки страхового платежу, цей договір не набуває сили (або призупиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки страхового платежу цей договір поновлює свою дію з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика. Відповідно до\~статті 980\~ЦК України,\~предметом договору\~страхування є\~передача страхувальником\~за плату\~ризику,\~пов`язаного з\~об`єктом страхування,\~страховику на\~умовах,\~визначених договором\~страхування або\~законодавством України. Об`єктом\~страхування можуть\~бути: життя,\~здоров`я,\~працездатність та/або\~пенсійне забезпечення; майно\~на праві\~володіння,\~користування і\~розпорядження та/або\~можливі збитки\~чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (стаття 982 ЦК України). Статтею 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15\~ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про страхування» від 7\~березня 1996\~року №\~85/96-ВР (тут і далі у редакції Закону, чинному на момент укладення договору та виникнення спірних правовідносин) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Правила страхування це нормативний документ, який розробляється страховиком для кожного виду страхування окремо і яким врегульовано порядок надання ним страхових послуг за кожним з видів страхування. Правила страхування підлягають державній реєстрації уповноваженим державним органом, який здійснює нагляд за ринком страхових послуг. Згідно із частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про страхування» страховий випадок - подія, яка передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до частини першої статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 465/5980/17 (провадження № 61-1178св20)). Згідно із частинами першою, третьою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У статті 629\~ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18)). Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього\~Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (частина перша\~статті 6 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 8\~Закону України\~«Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята\~статті 9 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Статтею 17\~Закону України\~«Про страхування» визначено: «Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Правила страхування повинні містити: предмет договору страхування; порядок визначення розмірів страхових сум та (або) розмірів страхових виплат; страхові ризики; виключення із страхових випадків і обмеження страхування; строк та місце дії договору страхування; порядок укладення договору страхування; права та обов`язки сторін; дії страхувальника у разі настання страхового випадку; перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків; порядок і умови здійснення страхових виплат; строк прийняття рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат; причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування; умови припинення договору страхування; порядок вирішення спорів; страхові тарифи за договорами страхування іншими, ніж договори страхування життя; страхові тарифи та методику їх розрахунку за договорами страхування життя; особливі умови. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 18\~Закону України\~«Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування». Згідно з пунктами 1-3 частини першої статті 20\~Закону України\~«Про страхування» страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика. У частині першій статті 10 Закону України «Про страхування», передбачено, що страховий платіж, страховий внесок, страхова премія, - це плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Положеннями статті 21\~Закону України\~«Про страхування» визначені обов`язки страхувальника, а саме страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі; при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору; вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку; повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страхувальника. Відповідно до частини першої статті 25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним (стаття 981 ЦК України). Відповідно до статті 982\~ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Так, згідно акту про пожежу, складеного 15\~листопада 2023 року комісією у складі фахівця відділу забезпечення заходів з попередження надзвичайних ситуацій Криворізького районного центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, страховий випадок мав місце 15 листопада 2023 року о 16-25 годині. Позивачем не спростовано факт відсутні проплат за договором страхування у період з 11 листопада 2023 року до 19 листопада 2023 року, оскільки останній платіж у цей період був 11 жовтня 2023 року і застосовувався до періоду з 11.10.2023 до 11.11.2023, та відповідно\~до умов\~договору строк\~дії договору\~було призупинено до 00:00:00 20.11.2023 з огляду на здійснення страхового внеску 19.11.2023. Доказів вчасної сплати [PERSON] страхового внеску у спірний період та затримка у перерахуванні на рахунки страховика вказаних платежів з вини третіх осіб, матеріали справи не містять, відповідних клопотань про витребування інформації на підтвердження вчасного внеску позивачкою грошових коштів, не заявлено, квитанцій (виписок по рахунку), тощо, до суду не надано. Сторони, укладаючи договір страхування, погодили випадки припинення зобов`язання у разі невнесення чергового платежу у строки, передбачені договором, обставини укладення між сторонами договору, погодження його умов визнаються сторонами у справі, його дійсність не оспорювалась, а отже він є правомірним. У зв`язку з цим, укладений між сторонами договір є обов`язковий до виконання обома його сторонами, а відтак страховик обґрунтовано на цій підставі відмовив у здійсненні страхової виплати. З цих же підстав не підлягає задоволенню вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки вказана вимога є похідною та підлягає вирішенню лише при задоволенні основних вимог споживача (частина друга статті 22 Закону України « Про захист прав споживачів»). Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач положеннями статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, у задоволенні вимог відмовлено, він підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed