Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

26.03.2025 р. АТ «Акцент-банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.11.2020 р. [PERSON] , будучи клієнтом банку, уклав кредитний договір А202СТ155101054057 щодо надання кредиту в розмірі 40\~000, 00 грн строком на 42 місяці (тобто до 29.05.2024 р.) зі сплатою процентів у розмірі 50 % щорічно та комісії в розмірі 0, 00. Станом на 26.03.2025 р. заборгованість за кредитним договором складала 53\~656, 14 грн, а саме: 30680, 16 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту, 22975, 98 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги позивача та добровільно не погашає прострочену заборгованість позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Справу передано головуючому судді 26.03.2025 р. 27.03.2025 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.04.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Проведення судового засідання призначено на 29.04.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.04.2025 р. розгляд справи відкладено до 15.05.2025 р. з метою повторного виклику відповідача в судове засідання. 15.05.2025 р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні через хворобу, зареєстроване за вх. № 2100/25. До клопотання додано консультативний висновок пульмонолога від 09.05.2025 р. з діагнозом негоспітальна правобічна пневмонія. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.05.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено до 11.06.2025 р. 11.06.2025 р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі зверненням до позивача з заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій/пені за невиконання зобов`язань та про реструктуризацію боргу за кредитним договором, зареєстроване за вх. № ЕП-738/25-Вх. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.06.2025 р. клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено до 23.06.2025 р. 23.06.2025 р. від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, зареєстроване за вх № ЕП-766/25-Вх. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, АТ «А-Банк» відкрило відповідачу кредитний рахунок, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку відповідача (а. с. 6, 13-14). 30.11.2020 р. сторони уклали кредитний договір № А202СТ155101054057 щодо надання кредиту в розмірі 40000, 00 грн строком на 36 місяців. Фіксована процентна ставка - 50 %, реальна річна процентна ставка 64,3 %, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 78362, 46 грн, загальні витрати за кредитом 38362, 46 грн (а. с. 8). Позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідач допустив виникнення заборгованості, яка складає 53656, 14 грн, та складається з 30680, 16 грн заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та 22975, 98 грн заборгованості по відсоткам, що, за доводами позивача, вбачається з розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позову (а. с. 10-11). Заперечень щодо вказаного розрахунку від відповідача не надходило. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Виходячи зі змісту статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свої зобов`язання перед банком відповідач належним чином не виконував, у результаті чого виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості та виписки за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також на погашення заборгованості частково повертав надані банком кошти. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також з огляду на приписи частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, отже суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. За положеннями ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved