Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

У травні 2025 року заявники [PERSON] та [PERSON] , звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 07.09.2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, за актовим записом № 2066. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини були припинені ще два роки тому. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, шлюб існує лише формально. Крім того, зазначили, що між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. Заявники в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином; подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що вимоги заяви підтримують повному обсязі та просять їх задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Солом`янським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 07.09.2018, про що складено відповідний актовий запис № 2066. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу заявники мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 2143. Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, судом встановлено, що 27.05.2025 року між заявниками було укладено договір, яким врегульовані питання про щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Відповідно до п. 2 Договору у зв`язку із наміром батьків дитини на розірвання шлюбу та подальше окреме проживання, відповідно до цього договору батьки домовились про місце проживання дитини. За домовленістю батьків цим договором встановлюється, що дитина буде проживати разом із матір`ю. Відповідно до п.3 Договору сторони домовились про порядок здійснення батьківських прав. За домовленістю батьків цим договором встановлюється, що батько має право зустрічатися та спілкуватися з дитиною без перешкод, в будь-який день тижня в період з 9.00 години ранку до 22.00 години вечора. За попередньою домовленістю з матір`ю, брати дитину до себе за місцем проживання у вихідні дні та на період шкільних канікул. За визначенням ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України, встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки, дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Outcome: approved