Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-17 00:00:00

Позивач звернулося до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі та зобов`язання вчинити дії. Позов обґрунтовано тим, що 05.12.2023 між [PERSON] і Фермерським господарством «Регіон ІІ» укладено договір оренди землі. В подальшому, на підставі договору дарування від 10.09.2024 [PERSON] подарував земельну ділянку, що є предметом договору оренди землі, позивачу, внаслідок чого останній набув прав і обов`язків орендодавця за вказаним договором оренди. Позивач зазначає, що відповідач двічі не сплатив орендні платежі згідно з договором, що є систематичним невнесенням орендної плати та істотним порушенням договору оренди землі. З наведених підстав позивач просить суд розірвати спірний договір оренди землі та зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку. Ухвалою судді Хоменка Д.Є. від 26.02.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 02.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні. 11.04.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, поданий його представником адвокатом Риндіним Д.І., в якій останній проти позову заперечив та просив у позові відмовити повністю з викладених у відзиві підстав. Разом з подачею відзиву представник відповідача заявив клопотання про визнання причин пропуску визначеного судом строку для подання відзиву поважними та прийняття відзиву до розгляду. Клопотання обґрунтоване тією обставиною, що про розгляд справи судом він дізнався лише 08.04.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки за своєю юридичною адресою, яка одночасно є адресою проживання батька голови ФГ «Регіон ІІ» [PERSON] , Фермерське господарство «Регіон ІІ» позбавлено можливості отримувати поштову кореспонденцію (у тому числі ухвали та повістки суду) через тривалу сварку з батьком (а.с. 74-84). Суд визнає цю обставину такою, що не залежить від волі позивача, а отже поважною, та з метою повного, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи приймає відзив до розгляду. У зв`язку із закінченням повноважень судді Хоменка Д.Є. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу передано для розгляду судді Литвин В.В. Ухвалою судді Литвин В.В. від 05.05.2025 справу прийнято до свого провадження, постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили. З урахуванням наведеного, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та перевіривши їх підтвердження наявними в справі доказами, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України). Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства. За загальним правилом частини першої статті 651 ЦК України, яке застосовується до будь-яких цивільних (приватноправових) правовідносин з приводу зміни або розірвання цивільних (приватноправових) договорів, така зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Винятком з цього правила (про те, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін) є приписи частини другої статті 651 ЦК України, що надають суду повноваження зі зміни або розірвання договору (без наявності згоди сторін), проте у випадках, визначених законом. Тож загальне правило про розірвання та зміну договору без згоди сторін на підставі рішення суду передбачене у частині другій статті 651 ЦК України, що визначає універсальні засади, застосовні до усіх видів приватноправових договорів. З огляду на наведені правила абзацу першого частини другої статті 651 ЦК України як цивільне законодавство, так і земельне передбачає окремі приклади його застосування, що мають характер загальних для усіх цивільних відносин (у разі істотного порушення цивільного договору іншою стороною), а також характер спеціалізованих - для інших приватноправових договорів та для інших окремо застережених у законі видів порушень цивільних договорів (зокрема, окремі правила статті 141 ЗК України, застосовні до догорів оренди землі), як це буде проілюстровано далі. Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України «Про оренду землі», а також статті 141 ЗК України, пункт «д» частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Тож функціональним призначенням ЦК України у врегулюванні спірних відносин є деталізація та диференціація факту систематичної несплати орендної плати як підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Ця деталізація та диференціація здійснюється відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення\~договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Водночас істотним, відповідно до цієї норми права, є таке порушення стороною договору його умов, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного та в повному обсязі внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин. Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату» орендної плати. Судом встановлено,\~що 05.12.2023\~між [PERSON] \~(орендодавець)\~і Фермерським\~господарством «Регіон\~ІІ» (орендар)\~укладено договір\~оренди землі\~(далі\~ Договір\~оренди),\~згідно з\~умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5325480300:00:002:0437, яка розташована на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області. З Витягу з Реєстру речових прав № 357574918 вбачається, що право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 05.12.2023, номер запису про інше речове право 52858376 (а.с.79). Згідно з умовами вказаного Договору оренди в оренду передана земельна ділянка загальною площею 39,7006 га ріллі (п. 2.1.), строком на 7 років (п. 3.1.). Відповідно до п.п. 4.1., 4.3., 4.4. Договору оренди розмір орендної плати складає 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за рік, що становить 51\~416,31 грн. та вноситься до 31 грудня кожного року. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Згідно з п. 2.4. Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 1\~713\~877,01 грн., що підтверджується Витягом № НВ-9932569242023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 26.11.2023 (а.с. 82). На підставі договору дарування від 10.09.2024, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В., позивач набув право власності на земельну ділянку загальною площею 39,7006 га, кадастровий номер 5325480300:00:002:0437, номер відомостей про речове право в Державному реєстрі речових прав 56611791 (а.с.9), та відповідно набув прав орендодавця вказаної земельної ділянки за спірним Договором оренди. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови Договору оренди, зокрема, не сплатив орендну плату за 2024 та 2025 роки у визначені умовами договору строки. Оцінюючи вказану обставину, як підставу для розірвання Договору оренди в судовому порядку, суд виходить з наступного. Відповідно до пунктів 4.1., 4.3., 4.4. Договору оренди розмір орендної плати складає 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за рік, що становить 51\~416,31 грн. та вноситься до 31 грудня кожного року. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Договір оренди укладено 05.12.2023, отже, виходячи з наведених положень договору, рік оренди земельної ділянки закінчується 05.12.2024, відповідно, строк внесення орендної плати за перший рік оренди спливає 31.12.2024, як це визначено умовами договору. Сукупний індекс інфляції за період 05.12.2023 05.12.2024 складає 111,207%. Таким чином, сума орендної плати згідно з умовами Договору оренди з урахуванням індексації за перший рік оренди складає 57\~174,94 грн. (51\~416,31 грн. х 111,207%). Як вбачається з наданої відповідачем копії платіжної інструкції № 223 від 07.11.2024 (а.с. 83), що надана відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, який судом прийнято до розгляду з огляду на поважність причин пропуску строку його подання, вбачається, що відповідачем сплачено на рахунок [PERSON] 60\~702,01 грн., призначення платежу орендна плата за 2024 рік. Отже, відповідачем своєчасно та в повному обсязі, відповідно до умов Договору оренди, сплачено орендну плату за 2024 рік, а кінцевий строк внесення орендного платежу за 2025 рік на момент розгляду справи ще не настав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, наявності обставин, які згідно з положеннями чинного земельного та цивільного законодавства є або можуть бути визнані судом підставами для розірвання договору, позивачем перед судом не доведено. Відтак, суд не вбачає підстав для розірвання договору оренди землі від 05.12.2023. Решта позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути спірну земельну ділянку власнику та про зобов`язання уповноваженої особи суб`єкта реєстрації внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно також не підлягають задоволенню, як похідні вимоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід залишити за ним. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed