Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

08.04.2025 року адвокат Щербина Л.А., діючи в інтересах [PERSON] , звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 16.07.2016 року виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис за №10. В обґрунтування позову вказано, що 16.07.2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Крім того, за час шлюбу відповідачкою було усиновлено [PERSON] , [INFO] . Однак, поступове сімейне життя почало погіршуватись, погляди на шлюб та сім`ю стали діаметрально протилежними, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити моралі, оскільки між сторонами вже давно втрачено сімейні цінності, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та перебувати в зареєстрованому шлюбі немає. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.04.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 16.04.2025 року до суду від представника позивача - адвоката Щербини Л.А. надійшла заява про усунення недоліків. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.04.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, при цьому в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вимоги позивача визнала, проти позову не заперечувала, просила розгляд справи провести без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, зважаючи на те, що позивач та відповідачка були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, спрямували до суду заяви, в яких просили розглянути справу без них, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і може бути припинений внаслідок його розірвання. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 16.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Київської області Вишгородського району зареєстровано шлюб, про що 16.07.2016 року складено відповідний актовий запис за №10 та Виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Київської області Вишгородського району видане відповідне свідоцтво. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягами з порталу «Дія». Судом встановлено, що поступове сімейне сторін життя почало погіршуватись, погляди на шлюб та сім`ю стали діаметрально протилежними, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити моралі, оскільки між сторонами вже давно втрачено сімейні цінності, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та перебувати в зареєстрованому шлюбі немає. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved