Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтований тим, що 20 листопада 2023 року о 12 год 30 хв у м. Києві на проспекті Академіка Глушкова, 8в сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу «Богдан А-09302», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року у справі № 752/6563/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп») згідно з полісом № 217892599. Страховий ліміт за шкоду заподіяну майну складає 160 000,00 грн. Згідно зі звітом про оцінку вартості майнового збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу легкового автомобіля «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , від 03 вересня 2024 року № 02-08-2024, складеним ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , становить 492 407,73 грн. Позивачка за проведення автотоварознавчого дослідження сплатила ФОП [PERSON] 4 000,00 грн. 09 серпня 2024 року ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувало позивачці частину понесеної нею майнової шкоди у вигляді страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) становить 336 407,73 грн (492 407,73 грн + 4 000,00 грн - 160 000,00 грн). Також позивачка заявила вимогу про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн, яка обґрунтована тим, що вона зазнала душевних страждань у зв`язку з пошкодженням її майна, адже позбавлена можливості користуватися новим комфортним та престижним автомобілем, що у свою чергу викликає постійний стрес, порушення звичних комфортних умов проживання, також змушує звертатись до суду за захистом своїх прав, що потребує не лише майнових витрат, а й витрат часу і емоційних затрат, та як наслідок негативного впливу на її здоров`я. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди завданої її транспортному засобу та страховою виплатою у розмірі 332 407,73 грн, витрати на оцінку майнового збитку у розмірі 4 000,00 грн. Також просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Крім того, стягнути на свою користь з відповідачів судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року заяву адвоката Крикунова О. В., подану в інтересах [PERSON] , про забезпечення позову задоволено. Накладено заборону відчуження транспортного засобу «Богдан А-09302», державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 листопада 2023 року о 12 год 30 хв у місті Києві на проспекті Академіка Глушкова, 8в [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Богдан А-09302», державний номерний знак [NUMBER] , під час зміни напрямку руху та перестроювання, не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу транспортному засобу «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року, у справі № 752/6563/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно з полісом № 217892599. Страховий ліміт за шкоду заподіяну майну складає 160 000,00 грн. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 03 вересня 2024 року № 02-08-2024, заподіяного пошкодженням транспортного засобу «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , складає 492 407,73 грн. [PERSON] за проведення автотоварознавчого дослідження сплатила ФОП [PERSON] 4 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3811010831.1. 09 серпня 2024 року ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувала позивачці частину понесеної нею майнової шкоди у вигляді страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. Тож різниця між виплаченою ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сумою страхового відшкодування та завданою позивачці майновою шкодою становить 336 407,73 грн (492 407,73 грн + 4 000,00 грн - 160 000,00 грн). Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Згідно із частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається, що завдана позивачці майнова шкода перевищує ліміт страхового відшкодування, який становить 160 000,00 грн відповідно до полісу обов`язкового страхування № 217892599, отже різниця вказаних сум повинна бути відшкодована відповідачами. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмежовує суму страхового відшкодування (яка визначається відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яка обмежується страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування пункти 9.1, 9.4 статті 9 та пункт 36.1 статті 36 Закону) та суму відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу), що визначається відповідно до оціненої шкоди або по факту проведеного ремонту (пункт 36.2 статті 36 Закону. Якщо страхова сума є меншою за розмір заподіяної (оціненої) шкоди, то страхове відшкодування (страхова виплата/регламентна виплата) за таку шкоду особі в умовах відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту, здійснюється безпосередньо потерпілій з попереднім вирахуванням з суми оціненої шкоди, зокрема суми ПДВ, з подальшим обмеженням/зменшенням отриманої суми до зазначеної страхової суми. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, вирішуючи питання розміру майнової шкоди, яку завдано позивачці унаслідок ДТП, приймає звіт про оцінку вартості майнового збитку від 03 вересня 2024 року № 02-08-2024, заподіяного пошкодженням транспортного засобу «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , складений ФОП [PERSON] , як належний та допустимий доказ. Враховуючи, що позивачкою не надано доказів на підтвердження факту проведення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ, а тому на підставі абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір оціненої шкоди має бути зменшений на суму податку на додану вартість. Отже, відповідачі зобов`язані відшкодувати позивачці майнову шкоду у розмірі 265 926,18 грн ((492 407,73 грн (майнова шкода) - 160 000,00 грн (страхове відшкодування) - 66 481,55 грн (податок на додану вартість (20 %)). Враховуючи, що страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої позивачці шкоди, та за відсутності доказів на підтвердження факту проведення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ, суд вважає, що з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, зменшеної на суму податку на додану вартість, а саме 265 926,18 грн. Крім того, позивачкою заявлена вимога про стягнення моральної шкоди, яку вона оцінила у розмірі 100 000,00 грн. Вирішуючи спір у частині стягнення моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Згідно із частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідачів на користь позивачки 5 000,00 грн моральної шкоди. [PERSON] сплачено витрати за проведення експертизи з визначення майнового збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 4 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3811010831.1. Таким чином, сплачені позивачкою кошти в сумі 4000,00 грн за проведення експертизи з визначення майнового збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Audi Q8», державний номерний знак [NUMBER] , підлягають стягненню з відповідачів на користь [PERSON] , оскільки зазначений висновок прийнятий судом як доказ при вирішенні спору у цій справі. Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем при зверненні до суду поставлено питання про стягнення з відповідачів 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У матеріалах справи міститься лише копія ордера на надання правничої (правової) допомоги, проте доказів укладення договору про надання професійної правничої допомоги суду та акт виконаних робіт суду не надано. Отже, щодо судових витрат на правничу допомогу, суд оцінюючи надані позивачем докази, дійшов висновку про відмову у відшкодуванні судових витрат позивачу у розмірі 50000,00 грн, оскільки позивач не надала доказів щодо обсягу виконаних робіт адвокатом та їх вартості, що сплачена, а саме документ на підтвердження виконання вказаних робіт та сплати правової допомоги позивачем не наданий, тобто позивач не навела жодного належного доказу понесення нею витрат на правову допомогу. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 719,86 грн.

Outcome: partial