Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

у квітні 2025 року адвокат Калафута Д.В. в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою (а.с.1-3,22-24) з подальшим уточненням позовних вимог (а.с.38-40), посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015, від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою. Спір про місце проживання дитини з відповідачем відсутній. Повідомлено, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені та позивачка вважає, що подальше спільне життя, збереження шлюбу, примирення є неможливим та категорично заперечує проти збереження шлюбу, а тому просить не надавати строк для примирення. Разом з цим, зазначено, що у вересні 2024 року сторони обговорювали умови сплати аліментів та участь у вихованні дитини. На момент звернення до суду відповідач проживає окремо, є здоровим, працездатним, перебуває на військовій службі, має постійний офіційний дохід, на своєму утриманні непрацездатних та інших осіб не має, при цьому він допомогу не надає, хоча має таку можливість і зобов`язаний це робити. При цьому позивачка має неофіційний дохід, щомісячно близько 15\~000,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивачка просить не надавати строк на примирення, розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видій його доходу, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача на її користь усі витрати в розмірі 6\~468,96 грн, з яких 968,96 грн судовий збір за подання позову до суду та 5\~500,00 витрати на правову допомогу. Ухвалою від 01.05.2025 суд відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 45). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету представника позивача (а.с.48,53). Поштові конверти адресовані відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49,50, 54,55). Представник позивача у позові зазначила, що просить розглянути усю справу без її участі (а.с.40). Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 18.12.2015р. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2022, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 18.12.2015 року (а.с.13,35). Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12,34). Позивачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у копії її паспорта громадянина України серія [NUMBER] від 15.12.1997 (а.с.8-10). За повідомленням виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області №589 від 30.04.2025 року відповідач [PERSON] з 29.01.1997 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружні відносини фактично припинені, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 968,96 грн. Щодо заявленої позивачкою вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає таке. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання та виховання дітей, натомість відповідач доказів надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надав, а тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір яких відповідає положенням ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, за вимогу про стягнення аліментів у відповідності\~до п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір», а тому з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, позивачем при подачі позову до суду визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема по сплаті судового збору становить 968,96 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн, а всього загальна сума складає 6\~468,96 грн. У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн та судовий збір у розмірі 968,96 грн., а всього 6\~468,96 грн. На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано копії документів, відповідно до яких позивачка понесла судові витрати на правничу допомогу в сумі 5 500,00 грн, а саме: ордер на надання правничої допомоги від 21.04.2025 року; договір про надання правової допомоги від 08.04.2025 року, укладений між позивачкою [PERSON] та адвокатом Калафутою Д.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю виданого на ім`я [PERSON] серії ПТ №3066 від 20.04.2021 року; акт прийому-передачі до договору №б/н від 08.04.2025 року про надання правової допомоги від 21.04.2025 року, де вказані надані адвокатом послуги, час витрачений нею та вартість послуг; копію квитанції до прибуткового касового ордеру №68/04-25 від 21.04.2025 року підписану адвокатом Калафутою Д. про прийняття від [PERSON] суми коштів у розмірі 5\~500,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги та акту прийому передачі (а.с.5,7,14-16,25,36). Таким чином, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , суд враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з огляду на врахування в акті прийому-передачі у вартість послуг консультації та вивчення документів у завищеному розмірі, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 гривень.

Outcome: approved