Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.05.2025 позивач звернулась до суду з позовом до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області про звільнення майна з - під арешту, а саме, всього нерухомого майна, інформація про що зареєстрована у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.06.2011 за № 11288196 на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції. Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в автоматизованій системі виконавчого провадження містяться відомості щодо сплати заборгованості в розмірі 13363,87 грн. за виконавчим документом № 2-454 від 31.05.2011 солідарним боржником [PERSON] в межах виконавчого провадження № 51862433, однак відомості про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження [PERSON] відсутні. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання свого представника не направив. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Судом встановлено, що власником нерухомого майна - квартири [ADDRESS] є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на\~примусове виконання\~рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. \~ \~ \~ \~З відповіді виконавчої служби від 12.02.2025 № 25.15030/7122 вбачається, що 26.12.2013 виконавче провадження № 27095398 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 21.04.1999). Сума заборгованості за виконавчим документом сплачена боржником [PERSON] . \~ \~ \~ \~На час надання відповіді матеріали виконавчого провадження знищено. \~ \~ \~ \~Суд звертає увагу на суперечності, наявні в поясненнях відповідача. Так, відповідач вказує, що борг за виконавчим документом сплачено. В той же час, відповідач вказує, що виконавче провадження № 27095398 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 21.04.1999). Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 21.04.1999) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультативними. \~ \~ \~ \~За відсутності матеріалів виконавчого провадження перевірити вищевказану інформацію не є можливим, як і те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. \~ \~ \~ \~Частиною 5 цієї статті Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. \~ \~ \~ \~Суд констатує, що на час подання позову, розгляду справи та ухвалення рішення позивач [PERSON] не є ані боржником, ані правонаступником боржника в межах виконавчого провадження, а саме виконавче провадження не існує. Доказів протилежного не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано жодного доказу вжиття ним заходів щодо припинення обтяження нерухомого майна, застосованого за його рішенням. Наявність лише запису в Автоматизованій системі виконавчого провадження за відсутності самого виконавчого провадження обов`язку визначеного ч. 1 ст. 81 ЦПК України не спростовує. Оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири існує обтяження у вигляді арешту на підставі постанови державного виконавця, а підстав для продовження застосування якого на час розгляду справи та ухвалення рішення немає, ця обставина перешкоджає позивачу (власнику) належним чином здійснювати свої правомочності (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved