Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в середині літа 2008 року познайомився з [PERSON] , почали зустрічатися, в подальшому спільно проживати і знімати квартиру у м.Хмельницькому. Проживши спільно рік посварилися та розійшлися. В липні 2009 року під час телефонної розмови з [PERSON] дізнався, що вона вагітна на двомісячному терміні. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , яку 05 березня 2010 року було зареєстровано у Купинській сільській раді Городоцького району Хмельницької області, актовий запис №1. ВІдомості про батька зазначено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Шлюб між собою не реєстрували, так як не підтримували жодних стосунків. Позивач з дня народження вважає себе батьком, хоче приймати участь у вихованні доньки як законний батько. Просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про її народження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник позивача-адвокат Спеціальний С.П. підтримав позов, зазначив, що сукупність наданих доказів та визнання позову відповідачкою є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що в середині літа 2008 року познайомилася з [PERSON] та почали спільно проживати, орендуючи квартиру у м.Хмельницькому. Проживши спільно рік вони посварилися та розійшлися. На той момент вона вже була вагітною. Про вагітність вона повідомила [PERSON] , але через особисті образи, притаманні молодому віку, народжену доньку записала на ім`я свого батька. Через деякий час вони з [PERSON] поновили дружнє спілкування, донька [PERSON] знає, що він є її батьком. Все життя [PERSON] опікується донькою, спілкується з нею, приймає участь в її утриманні та вихованні. Дослідження на встановлення біологічного батьківства проведена за їх спільною згодою. В судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що з дитинства їй відомо, що [PERSON] являється її біологічним батьком, вони спілкуються, батько неодноразово її відвідував, цікавиться її життям, здоров`ям. Підтвердила, що проходила дослідження на встановлення біологічного батьківства батька, впевнена, що [PERSON] є її батьком і бажає настання таких наслідків як зміна її прізвища та по батькові. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00040213430 від 22.06.2023 зроблено актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , згідно із яким батьком дитини є [PERSON] , матір`ю дитини є [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , з матір`ю якої він спільно проживав однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у м.Хмельницький, зазначене також підтверджує відповідачка по справі, яка визнала позовні вимоги та ствердила, що дійсно між нею та позивачем були стосунки та це їх спільна дитина. Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: "щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved