Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій просила встановити факт належності [PERSON] , трудової книжки на ім`я [PERSON] , дата заповнення 03\~листопада 1976\~року. В обґрунтування заяви зазначила, що в ході оформлення документів для призначення пенсії з`ясувалося, що в поданих документах містяться розбіжності в написанні її імені в трудовій книжці та паспорті, у зв`язку з чим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішенням від 27 лютого 2025 року за № 103650013813 відмовлено їй у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років. У рішенні Пенсійного фонду зазначено, що за наданими документами до страхового стажу заявниці не зараховано період роботи, згідно з трудовою книжкою від 03 листопада 1976\~року протягом листопада 1976 року липня 1991 року, та навчання в школі магазині з 11 серпня 1979 року по 08 лютого 1980 року, оскільки в її трудовій книжці зазначено ім`я російською мовою « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним « [PERSON] ». Вказані розбіжності унеможливлюють реалізацію її права щодо отримання пенсії, оскільки період роботи згідно трудової книжки не зараховано до страхового стажу. Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало пояснення на заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, зазначивши, що згідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від\~25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014\~року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27\~березня 2018 року № 8-1) (далі Положення), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі індивідуальні відомості про застраховану особу). Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Крім того зазначило, що до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявником має бути надано докази того, що вона, як передбачає Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зверталася до останнього місця роботи із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці про його прізвище, ім`я, по батькові, а йому було відмовлено у\~внесенні таких змін або його заява залишилась без відповіді. Разом з\~тим,\~законом чітко\~передбачено порядок\~заповнення трудової\~книжки,\~внесення до\~неї відповідних\~записів та\~змін,\~а саме\~всі необхідні\~дії щодо\~трудової книжки\~вчиняє роботодавець,\~тому лише\~у тому\~разі,\~коли роботодавець\~не виконав\~свого обов`язку\~щодо ведення\~трудової книжки\~працівника належним\~чином,\~або відмовив\~у зміні\~записів у\~трудових книжках\~про прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~і дату\~народження,\~то у\~такому випадку\~у суду\~виникнуть підстави\~для захисту\~порушеного права в судовому порядку. Надані пояснення, заінтересована особа просила врахувати при ухваленні рішення по справі та здійснювати розгляд справи по суті та здійснювати розгляд справи за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила заяву задовольнити. Дослідивши заяву, надані пояснення заявниці та заінтересованої особи, а також перевіривши обставини письмовими доказами, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 27 лютого 2025 року №\~103650013813 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності, оскільки до страхового стажу згідно з трудової книжки від 03 листопада 1976 року не зараховано періоди роботи протягом листопада 1976 року липня 1991 року, та навчання в школі-магазині з 11\~серпня 1979 року по 08 лютого 1980 року, оскільки зазначено ім`я російською мовою « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Не враховано копію довідки Українського бюро лінгвістичних експертиз, яка не містить номер та дату реєстрації документа. Оригінал довідки відсутній. Одночасно, експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз не враховується, оскільки носить роз`яснювальний характер (а. с. 8-9). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 1998\~року вказано прізвище, ім`я, та по батькові заявниці українською мовою « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] » (а. с. 4). Згідно з трудової книжки від 03 листопада 1976 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказані російською мовою як « [PERSON] » (а.\~с.\~10). Відповідно свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] від 22 вересня 1978 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 6). З експертного висновку № 056/394-а/2 від 14 березня 2025 року вбачається, що з урахуванням зазначеного, українські записи особового імені [PERSON] (паспорт; картка платника податків, запис [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу, [PERSON] / [PERSON] ) та [PERSON] (зазначений паспорт, запис [PERSON] ) [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ; трудова книжка, запис [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а. с. 12). Відповідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Таким чином, досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у\~належності заявниці спірної трудової книжки від 03 листопада 1976 року, яка підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Сама по собі наявність у заявника усіх перелічених вище документів свідчить на її користь, однак через розбіжності у написанні імені заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт належності трудової книжки та є перешкодою в реалізації її права на пенсію. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення, проте зарахувати трудовий стаж за вказаною трудовою книжкою не можливо, у зв`язку з тим, що вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не вірно вказано ім`я заявниці. Згідно зі\~ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться. У відповідності до\~ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018\~року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, яке допустило помилку, на сьогодні не існує. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. Згідно з п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги заявниці є обґрунтованими, доведеними, підтвердженими доказами у цивільній справі, та такими, що спрямовані на створення умов для конституційного права заявника на соціальний захист, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved