Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Вдовцову А.Д. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що між нею та відповідачем 09.09.2016 зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,\~за актовим\~записом №2136.У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка, як зазначає позивач, проживає разом із нею. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, між сторонами зникла взаємна підтримка, довіра та почуття любові, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ", а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 19.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕП-6026, №ЕП-6030), поданий відповідачем [PERSON] , за змістом якого відповідач просить позов задовольнити, щодо розірвання шлюбу не заперечує. При цьому, заперечував щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу у розмірі 4200 грн, зважаючи, що такий розмір є завищеним, оскільки дана категорія справ є малозначною, існує усталена судова практика щодо спорів про розірвання шлюбу, тому з урахуванням викнаної роботи адвокатом просив зменшити суму судових витрат на правничу допомогу до 1200,00 грн. Окрім того, у зв`язку з визнанням ним позовних вимог просив повернути позивачці з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористалася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 09 вересня 2016 року між [PERSON] \~та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,\~за актовим\~записом №2136(а.с. 7). У шлюбі народилась донька [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 12.05.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Позивачем заявлено про врахування понесених нею судових витрат (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 21.04.2025, акт наданих послуг від 28.04.2025, квитанцію №10 від 28.04.2025 про оплату 4200,00 грн за надання професійної правничої допомоги [PERSON] за договором №б/н від 21.04.2025 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ордер. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, вказуючи, що вони є неспівмірним із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг. Зазначає, що справа не є складною, підготовка позовної заяви не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань, судова практика у подібних правовідносинах є сталою, а тому відповідач просив зменшити суму судових витрат на правничу допомогу до 1200,00 грн. Надаючи оцінку наданим доказам суд зважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи. Разом з тим, суд враховує, що справа дійсно є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, а тому з урахуванням клопотання відповідача про зменшення витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховує, що при зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, при цьому зважаючи на задоволення позову та визнання позову відповідачем з останнього на користь позивача слід стягнути 605,60 грн судового збору сплаченого позивачем при поданні позову, а також повернути позивачеві з державного бюджету 605,60 грн судового збору сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved