Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-19 00:00:00

У липні 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся Департамент патрульної поліції, в особі представника - Кубрака О.І., з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у Департаменті патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) в управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у м. Києві ДПП) проходив службу [PERSON] . Відповідно до наказу УПП у місті Києві ДПП від від 23.05.2023 № 174 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування, що виразилося у відсутності Відповідача на службі без поважних причин 06.05.2023, 07.05.2023, 10.05.2023, 11.05.2023, 14.05.2023, 15.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023. про що стало відомо з рапортів командира роти № 4 батальйону №1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції [PERSON] та заступника командира роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дженжери Вадима Петровича. Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією також встановлено, що наказом інспектору надано частину основної відпустки з 16.04.2023, з виїздом до Республіки Польща. Будь-яких пояснень відповідач дисциплінарній комісії не надав. За наявними матеріалами службового розслідування, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що [PERSON] не заступив на службу 06.05.2023, 07.05.2023, 10.05.2023.11.05.2023,14.05.2023, 15.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023, 26.05.2023, 27.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023, 03.06.2023 та 04.06.2023 без поважних причин відповідно, вважає старшого лейтенанта поліції [PERSON] як незаконно відсутнього на службі у вказані вище дати. Крім того, до УПП у місті Києві ДПП надійшов лист (згідно штампу Укрпошти від 12.05.2023) вх. УПП у місті Києві ДПП № 24391 від 16.05.2023 від [PERSON] з наявним у ньому рапортом, в котрому останній просить звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням з 03.05.2023 у зв`язку з сімейними обставинами. Враховуючи те, що про будь які поважні причини для звільнення без попередження у встановлений законом строк [PERSON] не повідомив, вказаний рапорт, під час проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія до уваги не прийняла. Але наказом Департаменту патрульної поліції від 07.07.2023 № 837 о/с Відповідача звільнено зі служби в поліції. За вказаний період відповідач отримав грошове забезпечення у розмірі 18 651,47грн., які відповідач у добровільному порядку не повертає. Тому на підставі вищевказаного позивач просив суд стягнути [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції нараховане грошове забезпечення за період невиходу на службу у розмірі 18 651 грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 09 грудня 2024 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Ухвалу про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Також суд розміщував оголошення про виклик відповідача на сайті суду. Письмового відзиву, заперечень, клопотань до суду не подавалось, причини неможливості їх подати суду також не повідомлено. Відповідно до положень ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст.268ЦПКУкраїни датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що у Департаменті патрульної поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) в управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у м. Києві ДПП) проходив службу [PERSON] . Відповідно до наказу УПП у місті Києві ДПП від від 23.05.2023 № 174 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування, що виразилося у відсутності Відповідача на службі без поважних причин 06.05.2023, 07.05.2023, 10.05.2023, 11.05.2023, 14.05.2023, 15.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023. про що стало відомо з рапортів командира роти № 4 батальйону №1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції [PERSON] та заступника командира роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції [PERSON] , До відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП надійшли рапорти вх. № 2374вн/41/11/18-2023 від 10.05.2023, № 2373вн/41/11/18-2023 від 10.05.2023. № 2712вн/41/11/18-2023 від 23.05.2023, № 2713вн/41/11/18-2023 від 23.05.2023. № 2711вн/41/11/18-2023 від 23.05.2023, № 2712вн/41/11/18-2023 від 23.05.2023, № 2945вн/41/11/18-2023 від 30.05.2023 від заступника командира роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції Дженжери Вадима про те, що під час шикувань особового складу перед заступанням на зміни 06.05.2023,07.05.2023, 10.05.2023, 11.05.2023, 14.05.2023, 15.05.2023 ним було виявлено, що інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції [PERSON] не з`явився на службу без поважних причин згідно графіку чергування, по даній події складено акти про відсутність на роботі та рапорти, за вх. № 2538вн/41/11/18- 2023 від 16.05.2023, №2589вн/41/11/18-2023 від 18.05.2023, № 2668вн/41/11/18-2023 від 19.05.2023, № 271 Овн/41/11/18-2023 від 22.05.2023, № 2794вн/41/11/18-2023 від 23.05.2023, № 2944вн/41/11/18-2023 від 30.05.2023., №2973вн/41/11/18-2023 від 31.05.2023, №2972вн/41/11/18-2023 від 31.05.2023 від командира роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Мартиненка Євгенія про те, що 18.05.2023, 19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023, 26.05.2023, 27.05.2023, 30.05.2023 та 31.05.2023 під час шикувань особового складу перед заступанням на зміни ним було виявлено, що інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції [PERSON] не з`явився на службу без поважних причин, згідно графіку чергування, по даних подіях також складено акти про відсутність на роботі. Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією також встановлено, що лейтенант поліції [PERSON]. написав рапорт в якому просив надати частину щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2022 рік тривалістю 8 діб, з 01.02.2023 та за 2023 рік - 10 діб. з 16.04.2023. В рапорті [PERSON] також просив дозволу виїзду за межі України до Республіки Польща. Так, відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції від 27.03.2023 №323 о/с інспектору взводу № 1 роти № 4 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанту поліції [PERSON] ([NUMBER]) було надано частину основної відпустки за 2022 рік (у році вступу на службу) тривалістю 8 діб (прийнятий - 07.03.2022, використана частина 15 днів) та за 2023 - 10 діб (невикористана частина - 20 днів), з 16.04.2023, з виїздом до Республіки Польща. З метою встановлення причин та обставин невиходу на службу інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції [PERSON] , останньому 01.06.2023 було направлено відповідного листа(вих. № 3059вн/41/11/2-2023 від 01.06.2023) за допомогою телекомунікаційного зв`язку, а саме месенджеру «Telegram» (за номером мобільного телефону [NUMBER] ), який надав дисциплінарній комісії командир роти № 4 батальйону № [NUMBER] полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції [PERSON]., для надання пояснень по службовому розслідуванню призначеного наказом УПП у місті Києві ДПП від 23.05.2023 № 174 з проханням прибути до УПП у місті Києві ДПП за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, у м. Києві в кабінет №206 - 05.06.2023 о 10:00, однак [PERSON] відповів, що від надання пояснень відмовляється та не з`явився, внаслідок ого останній вважається таким, що відмовився від надання письмових пояснень, в результаті юго було складено відповідний акт фіксації відмови від надання пояснень по службовому розслідуванню призначеного наказом УПП у місті Києві ДПП від 23.05.2023 № 174. Враховуючи вищевикладене, 05.06.2023 о 10:30 було складено акт про відмову від надання пояснень по службовому розслідуванню [PERSON] , зареєстрований у відділі документального забезпечення за № 310вн/41/11/2-2023 від 05.06.2023. Таким чином, опитати під час службового розслідування інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції [PERSON] , не вдалось за можливе. У ході службового розслідування командиром роти № 4 батальйону [ADDRESS] полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції [PERSON]. була надана службова характеристика на інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції [PERSON], відповідно до якої за період служби в поліції останній зарекомендував себе посередньо. Під час несення служби проявляє середню активність. Намагається приділяти увагу злагодженості та чіткості роботи в команді при виконанні завдань, виконує покладені на нього функціональні обов`язки, проте іноді потребує контролю з боку керівництва роти. На зауваження в свою адресу реагує. Має посередні показники службової діяльності, але намагається їх підвищити. За характером спокійний. По відношенню до громадян та товаришів по роботі ввічливий. Не допускає порушень транспортної дисципліни. В стройовому відношенні підтягнутий. Добре володіє державною мовою. Опитаний в ході службового розслідування командир роти №4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Мартиненко Євгеній Володимирович, пояснив, що інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції [PERSON]. під час написання рапорту на відпустку повідомив, що має намір виїхати за межі України до Польщі на період відпустки, у зв`язку з сімейними обставинами. Опитуваний також зазначив, що [PERSON] не повідомляв про намір звільнитись зі служби в поліції та залишитись за межами України. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що спілкувався весь час з [PERSON] за допомогою телекомунікаційного зв`язку, а саме месенджеру «Telegram», який зареєстрований за номером мобільного телефону [NUMBER] . Під час проведення службового розслідування до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП надійшли додатково рапорти командира роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старшого лейтенанта поліції [PERSON]. за вх. № 3088вн/41/11/18-2023 від 05.06.2023 та № 3089вн/41/11/18-2023 від 05.06.2023 про те, що 03.06.2023 та 04.06.2023 під час шикувань особового складу перед заступанням на зміни ним було виявлено, що інспектор взводу № 1 роти №4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції [PERSON] не з`явився на службу без поважних причин, згідно графіку чергування, по даних подіях також складено акти про відсутність на роботі. Отже, за наявними матеріалами службового розслідування, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що [PERSON] не заступив на службу 06.05.2023, 07.05.2023, 10.05.2023.11.05.2023, 14.05.2023, 15.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023, 26.05.2023. 27.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023, 03.06.2023 та 04.06.2023 без поважних причин відповідно, вважає старшого лейтенанта поліції [PERSON] як незаконно відсутнього на службі у вказані вище дати. Під час проведення службового розслідування комісією встановлено, що до УПП у місті Києві ДПП надійшов лист (згідно штампу Укрпошти від 12.05.2023) вх. УПП у місті Києві ДПП № 24391 від 16.05.2023 від [PERSON] з наявним у ньому рапортом, в котрому останній просить звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням з 03.05.2023 у зв`язку з сімейними обставинами. Враховуючи те, що про будь які поважні причини для звільнення без попередження у встановлений законом строк [PERSON] не повідомив, вказаний рапорт, під час проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія до уваги не прийняла. Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено факт порушення службової дисципліни лейтенантом поліції [PERSON] , що виразився у відсутності його на службі без поважних причин 06.05.2023, 07.05.2023, 10.05.2023,11.05.2023, 14.05.2023, 15.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023, 26.05.2023, 27.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023. 03.06.2023 та 04.06.2023. Причинами та умовами, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку дисциплінарна комісія вважає нехтування лейтенантом поліції [PERSON] присяги працівника поліції, а саме вчинення проступку, який підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції у суспільстві. При цьому дисциплінарна комісія вважає, що [PERSON] йдучи у відпустку усвідомлював те, що по її закінченню на службу не повернеться, використовуючи своє право на виїзд за межі України на час відпустки під час дії воєнного стану свідомо виїхав закордон нехтуючи своїми посадовими обов`язками поліцейського, і в цілому як громадянина України призовного віку, який міг виконувати обов`язки щодо захисту країни від військ російської федерації. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 та 5 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, у відсутності на службі без поважних причин з 06.05.2023 до 04.06.2023, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції від 07.07.2023 № 837 о/с Відповідача звільнено зі служби в поліції. За вказаний період відповідач отримав грошове забезпечення у розмірі 18 651 (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн. 47 коп. що підтверджується розрахунком зайво виплаченого грошового забезпечення за період невиходу на службу наданим управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції відповідно, вважає старшого лейтенанта поліції [PERSON] як незаконно відсутнього на службі у вказані вище дати. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним Законом, що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про національну поліцію України» від 2 липня 2015 року № 580-VIII. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Частиною 1 ст. 77 вказаного Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік підстав для звільнення зі служби в поліції. Так, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави. Відповідно п. п. 1, 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Постановою Кабінету міністрів України від 28.10.2915 за № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію» зазначено, що національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно із пунктом 59 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності органів Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, одностроєм, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських» затверджено опис і зразки предметів однострою поліцейських. Пункт 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772, визначає механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку. Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку, одностроєм забезпечуються поліцейські, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України. Розділом IV Порядку встановлено, що строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу. За приписами пункту 10 розділу V Порядку, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до пункту 10 розділу V Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (У мирний час), затвердженим наказом МВС України від 12.09.2017 № 772 (із змінами), відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Департаменту патрульної поліції до [PERSON] про стягнення коштів. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. відповідно до платіжної інструкції № 24510 від 06 червня 2024 року. Враховуючи, що позовні вимоги Департаменту патрульної поліції підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3 028 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved