Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь: заборгованість за договором позики у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США; 3 % річних у розмірі 2 797,91 доларів США; інфляційні втрати за весь час прострочення грошового зобов`язання у розмірі 7 825,74 доларів США; а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 605,00 грн. Позов мотивовано тим, що 13 квітня 2017 року [PERSON] (далі - Позивач) дав в борг [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий СВМ ГУ МВС України в Київській області, 13.09.1996 (далі - Відповідач), грошові кошти в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США. Відповідач зобов`язавсь повернути кошти до 01 липня 2017 року. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка. На вимоги про повернення грошових коштів отриманих у борг відповідач ніяк не реагує. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному позики від 13.04.2017 щодо своєчасного повернення грошових коштів зумовило звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 04.02.2020. 07.02.2020 позивачем [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій посилається на те, що до Києво-Святошинського районного суду Київської області подано позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Ціна позову становить 50 623, 65 доларів США, яка складається з боргу у розмірі 40\~000,00 доларів США, 3% річних у розмірі 2 797, 91 доларів США та інфляційних втрат за весь час прострочення грошового зобов`язання у розмірі 7 825,74 доларів США. Відповідачеві належить на праві приватної власності 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, загальною площею 0,0618 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за зазначеною адресою. На думку заявника, відповідач [PERSON] може відчужити своє нерухоме майно, що унеможливить виконання рішення суду. Відтак, на підставі вказаного просив суд забезпечити позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, загальною площею 0,0618 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за зазначеною адресою. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2020 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено; ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року скасовано та постановлено нове судове рішення наступного змісту: заяву [PERSON] про забезпечення позову задовольнити; накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, загальною площею 0,0618 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.12.2020 у справі № 369/14644/19 ухвалено: позов задовольнити частково; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 40\~000,00 дол. США та три проценти річних у розмірі\~2 797,91 дол. США, а всього 42 797,91 дол. США; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 9605,00 грн; в решті вимог позову відмовити. 31.03.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчі листи № 369/14644/19. 29.07.2021, на підставі виконавчих листів від 31.03.2020 у справі № 369/14644/19, приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом відкрито виконавчі провадження: № 66328218 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 40 000 дол. США та 3% річних у розмірі 2 797,91 дол. США, а всього 42 797,91 дол. США та № 66329213 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 9605,00 грн. 29.07.2021 року вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження - № 66328218. Під час проведення виконавчих дій, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику; накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках; проведено опис та арешт майна боржника 1/2 житлового будинку загальною площею 188,6 кв. м., житловою площею 113,3 кв. м., РНМ 1551067932224, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,0618 га, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; залучено суб`єкт оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Зважаючи на те, що відповідачу не було відомо про розгляд справи у Києво- Святошинському районному суді Київської області та про ухвалення заочного рішення у справі №: 369/14644/19, з яким він не погоджується, останнім 07.10.2021 подано до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про перегляд заочного рішення. Вказана заява про перегляд заочного рішення прийнята судом до розгляду по суті. 28 жовтня 2021 року відбулося судове засідання. Наступну дату розгляду призначено на 17 січня 2022 року. З огляду вказаного відповідач зазначав, що станом на 08.11.2021 року заочне рішення у справі № 369/14644/19 не набрало законної сили, оскільки, оскаржується у встановленому законом порядку. Отже, за ствердженням відповідача, виконавчі листи, видані Києво-Святошинським районним судом Київської області 31.03.2021 № 369/14644/19, вважаються виданими за рішенням, яке не набрало законної сили і як наслідок підлягають визнання їх такими, що не підлягає виконанню. До того ж, у разі задоволення Києво-Святошинським районним судом Київської області заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення, подальше продовження виконавчих дій, у т. ч. реалізація з аукціону належних йому 1/2 житлового будинку та земельної ділянки, призведе до порушення його прав (права власності на 1/2 житлового будинку, земельної ділянки та інше) та ускладнить або унеможливить виконання рішення. На підставі вищевказаного заявник просив суд: зупинити виконання об`єднаного виконавчого провадження №6632821 8, яке проводиться приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом за виконавчими листами від 31.03.2021 року № 369/14644/19, виданими Києво-Святошинським районним судом Київської області; визнати виконавчі листи № 369/14644/19 від 31.03.2021 року, видані Києво- Святошинським районним судом Київської області, такими що не підлягають виконанню; витребувати від приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда виконавчі листи № 369/14644/19 від 31.03.2021 року, видані Києво-Святошинським районним судом Київської області. Поряд з тим, постановою приватного виконавця Бурко А.М. від 13.02.2022 у виконавчому провадженні ВП № 66328218 постановлено передати стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 369/14644/19 від 31.03.2021, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області, 1/2 житлового будинку загальною площею 188,6 кв. м., житловою площею 113,3 кв. м., з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 771\~213,80 грн, що належить боржнику [PERSON] . Постановами приватного виконавця від 16.02.2022 у виконавчому провадженні ВП № 66328218 та у виконавчому провадженні ВП № 66329213 встановлено, що стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчими листами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 передано майно - 1/2 житлового будинку загальною площею 188,6 кв. м., житловою площею 113,3 кв. м., з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 771\~213,80 грн, що станом на 13.02.2022, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 27\~666,27 доларів США. Залишок боргу за виконавчими документами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 становить 15\~100,48 доларів США та 9\~605,00 грн. Іншого майна чи коштів боржника, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення, в ході виконання виконавцем не виявлено, у зв`язку з чим постановлено означені виконавчі листі повернути стягувачу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2022 заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено; заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.12.2020 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики скасовано; постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи призначено на 12.10.2022. Поряд з тим, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2022 постановлено: заяву [PERSON] задовольнити; визнати виконавчий лист №369/14644/19 від 31.12.2020, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області таким, що не підлягає виконанню; зупинити виконання рішення суду за виконавчим листом № 369/14644/19 від 31.12.2020, який видано Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 40 000 дол. США та 3% річних у розмірі 2 797,91 дол. США, а всього 42 797,91 дол. США та судового збору в розмірі 9605,00 грн; відкликати виконавчий лист по справі №369/143644/19, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2021. 30.08.2022 через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідачем подано відзив, згідно якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи вказане тим, що будь-яких грошових коштів в борг від [PERSON] 13.04.2017 відповідач не отримував і розписку не писав. Через канцелярію суду відповідачем подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, у якій він просив суд призначити по справі № 369/14644/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики судову почеркознавчу експертизу. Представник позивача подав до суду заяву у якій просив суд у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2023 постановлено, зокрема: клопотання відповідача задовольнити; призначити по справі № 369/14644/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики судову почеркознавчу експертизу; на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступні питання: 1. Чи [PERSON] або іншою особою виконано рукописний текст розписки від імені [PERSON] від 13 квітня 2017 року? 2. Чи [PERSON] або іншою особою виконано рукописний підпис на розписці від імені [PERSON] від 13 квітня 2017 року?; в розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи № 369/14644/19 та оригінал розписки від імені [PERSON] від 13 квітня 2017 року, яку витребувати у позивача - [PERSON] ; проведення судової почеркознавчої експертизи доручити експертам Київського науково- дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5); оплату експертизи покласти на відповідача [PERSON] ; справу провадженням зупинити на час проведення експертизи. Постановою Київського апеляційного суду від 29.11.2023 у справі № 369/14644/19 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року залишено без змін. 05.04.2024 року заступником директора Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Наталією Трофименко через канцелярію суду зареєстровано повідомлення про неможливість проведення судової експертизи. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 437 від 09.04.2024 щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/14644/19 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024, у зв`язку з мобілізацією головуючого судді Дубас Т.В., вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.04.2024 цивільну справу № 369/14644/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики прийнято до розгляду, поновлено провадження, призначено підготовче судове засідання на 09.07.2024. Через канцелярію суду відповідачем подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, у якій він просив суд призначити по справі № 369/14644/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2024 постановлено, зокрема: призначити по справі № 369/14644/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики судову почеркознавчу експертизу; на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступні питання: 1. Чи [PERSON] або іншою особою виконано рукописний текст розписки від імені [PERSON] від 13 квітня 2017 року? 2. Чи [PERSON] або іншою особою виконано рукописний підпис на розписці від імені [PERSON] від 13 квітня 2017 року?; в розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи № 369/14644/19 та оригінал розписки від імені [PERSON] від 13 квітня 2017 року, яку витребувати у Позивача - [PERSON] ; проведення судової почеркознавчої експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (04119, м. Київ, вул. Ґарета Джонса, 5); справу провадженням зупинити на час проведення експертизи. 19.08.2024 року заступник директора Київського науково-дослідного інституту судових експерти Людмила Запорощук через канцелярію суду зареєструвала висновок експерта з додатками та пакет № 5876635 з матеріалами дослідження у запакованому вигляді. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2024 поновлено провадження у цивільній справі № 369/14644/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, призначено підготовче судове засідання на 24.10.2024. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі № 369/14644/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29.01.2025, постановлено розглядати справу суддею одноособово. Позивач в судове засідання 15.05.2025 року не з`явився. Представник позивача надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання 15.05.2025 року не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дана ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 квітня 2017 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 40\~000,00 дол. США та зобов`язався повернути дану суму в строк до 01 липня 2017 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи письмовою розпискою. В строк визначений договором позики відповідач суму позики не повернув. Заперечуючи проти складання та підписання [PERSON] розписки та отримання за вказаною розпискою коштів, відповідачем подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 19/111/17-3/49116 від 13.08.2024, рукописні записи на розписці від 13 квітня 2017 року виконані [PERSON] , підпис на розписці від 13 квітня 2017 року виконано [PERSON] . Вказане спростовує доводи відповідача щодо не складання і не підписання останнім розписки на отримання коштів у розмірі 40\~000,00 дол. США. Судом досліджено оригінал розписки [PERSON] від 13.04.2017 року. Поряд з тим, постановою приватного виконавця Бурко А.М. від 13.02.2022 у виконавчому провадженні ВП № 66328218 постановлено передати стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 369/14644/19 від 31.03.2021, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області, 1/2 житлового будинку загальною площею 188,6 кв. м., житловою площею 113,3 кв. м., з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 771\~213,80 грн, що належить боржнику [PERSON] . Постановами приватного виконавця від 16.02.2022 у виконавчому провадженні ВП № 66328218 та у виконавчому провадженні ВП № 66329213 встановлено, що стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчими листами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 передано майно - 1/2 житлового будинку загальною площею 188,6 кв. м., житловою площею 113,3 кв. м., з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 771\~213,80 грн, що станом на 13.02.2022, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 27\~666,27 доларів США. Залишок боргу за виконавчими документами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 становить 15\~100,48 доларів США та 9\~605,00 грн заборгованості зі сплати судового збору. Отже, враховуючи те, що стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчими листами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 вже передано вищевказане майно, то залишок боргу за виконавчими документами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 становить 15\~100,48 доларів США та 9\~605,00 грн заборгованості зі сплати судового збору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 625 ЦК України визначає що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] не було вчасно виконано умови договору позики, в зв`язку з чим було порушено права позивача [PERSON] , а також враховуючи те, що стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчими листами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 вже передано майно - 1/2 житлового будинку загальною площею 188,6 кв. м., житловою площею 113,3 кв. м., з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер 3222486201:01:021:5440, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 771\~213,80 грн, що станом на 13.02.2022, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 27\~666,27 доларів США, а залишок боргу за виконавчими документами Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/14644/19 від 31.03.2021 становить 15\~100,48 доларів США, останній має право на стягнення з відповідача суми боргу за договором позики у вказаній сумі, а отже позовні вимоги в даній частині позову підлягають задоволенню. В частині вимог позову, що стосуються стягнення інфляційних витрат, суд відмовляє виходячи з наступного. Індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України і визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18. Оскільки позивачем заявлені вимоги що стосуються стягнення іноземної валюті, а саме доларів США, до такої суми положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині інфляційних втрат не можуть бути застосовані. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору, суд покладає на відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача. Відповідно до ст. 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1048 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: partial