Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, просить стягувати з останнього на її користь аліменти на дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 12 лютого 2009 року між [PERSON] і нею було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилися дві дочки - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя з Відповідачем складалося добре, вони проживали разом у с.Грушів Дрогобицького району, будували спільні плани, займалися вихованням дітей. Але з часом їх відносини погіршились через суперечливі погляди щодо виховання дитини та матеріального забезпечення сім`ї, поглибилися взаємні докори один одному. Близько року тому чоловік зібрав речі і переїхав проживати до батьківського будинку у с.Старе Село Дрогобицького району. Він не спілкується з позивачкою, інколи приїжджає відвідати дітей. Крім того, він повністю самоусунувся від утримання дітей, поклавши їх матеріальне забезпечення тільки на неї. Позивачка вказує, що працює медсестрою в КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР, де отримує мінімальну заробітну плату, тому не в змозі без допомоги чоловіка утримати дочок, які швидко підростають, потребують повноцінного харчування, цікавого дозвілля, спілкування з іншими дітьми, розвитку своїх здібностей. [PERSON] є здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований у ПАТ «Львівобленерго», інших осіб на утриманні не має, аліменти нікому не платить.Тому просить позов задовольнити. 26.02.2025 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 26.03.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 14.04.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 14.04.2025 розгляд справи відкладено на 12.05.2025. 16.04.2025 позивач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а відтак підлягають лише частковому задоволенню з наступних підстав. Вказав, що дійсно, між ним та [PERSON] 12 лютого 2009 року офіційно було зареєстровано шлюб, в період перебування в якому у них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дійсно, спільне проживання з дружиною ми припинили близько року тому. Переїхавши до своєї матері, яка проживає в с. Старе Село Дрогобицького району, він жодним чином не припинив бачитись і спілкуватись з [PERSON] і [PERSON] , навіть попри те, що матір активно налаштовує дітей проти батька та перешкоджає зустрічам. Окрім того, старається систематично брати участь в матеріальному забезпеченні дітей та проведенні їхнього дозвілля. Вимога позивачки про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідні доньки, яких він любить і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде прийнято рішення суду. Крім того, розмір аліментів, про стягнення яких просить позивачка, є необгрунтованим, вимога про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 000 грн. на кожну дитину щомісячно не підтверджена належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства.? На даний час працює водієм СО «Львівенергоавтотранс» від ПАТ «Львівобленерго» і його заробіток становить в середньому 15-17 тис. гривень на місяць. Після сімейного конфлікту проживає з матір`ю, яка є особою пенсійного віку, має захворювання та потребує лікування та матеріальної допомоги. Також, протягом останніх років сам змушений постійно лікуватися, оскільки має хронічні захворювання. Таким чином, значну частину коштів, які отримує як дохід від праці, витрачає на лікування та курси профілактичних заходів з метою недопущення ускладнення чи прогресування захворювань, в тому числі на придбання ліків та препаратів медичного призначення, що не дає об`єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому розмірі. 12.05.2025 від відповідача надійшла заява про рогляд справи за його відсутності, просить призначити сплату аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 його заробітку щомісячно. 12.05.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просить позов задоволити у повному обсязі. 12.05.2025 розгляд справи відкладено до 23.06.2025. Представник позивача попередньо подала заява про розгляд за їх відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що бажає сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу, який отримує. Вказав, що дійсно коштів на утримання дітей дружині не надає, оскільки вона налаштовує дітей проти нього. Суд дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення відповідача, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 12 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Грушівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №03 та видано Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . За час шлюбу у сторін народилися дочки: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), батьком яких зазначений [PERSON] . Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка № 50 від 10.02.2025. Згідно\~із ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожнадитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частинах, тому суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі повинен становити половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з Розрахункових листків за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року відповідач працевлаштований водієм СО «Львівенергоавтотранс» від ПАТ «Львівобленерго» отримує заробітну плату 15-17 тис. гривень на місяць. Також вказує, що проживає з матір`ю, яка є особою пенсійного віку, має захворювання та потребує лікування та матеріальної допомоги, однак, окрім пенсійного посвідчення, виписки лікаря-спеціаліста від 11.04.2025 та протоколу обстеження від 11.10.2024 доказів спільного проживання з матір`ю та доказів надання матеріальної допомоги останній відповідач не надав. Щодо Акту № 445 обстеження стану здоров`я, то такий є нечитабельним, а відтак не є належним доказом у справі. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем долучено доказів про матеріальне становище сторін, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості суд визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем було подано попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. В матеріалах справи наявний Договір про надання правничої допомоги від 12.02.2025 та Акт №2 прийняття-передачі наданих послуг від 14.02.2025, згідно якого вартість складання позовної заяви становить 3000 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на судовий збір та професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до ст. 26 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі статтею 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial