Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

20.05.2025 позивач через свого представника подав до суду цей позов, у якому зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. 09.11.2022 здійснено ідентифікацію [PERSON] та нею підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено цифровим власноручним підписом, створеним на екрані планшета.\~Також відповідачем\~погоджено використання\~OTP\~пароля в\~якості підпису\~та інших\~видів простого електронного\~підпису,\~а саме\~при здійсненні\~будь-якої\~операцій та\~правочинів між\~сторонами за\~допомогою ОТР\~паролю як\~простого електронного підпису сторони\~домовилися вважати,\~що він\~однозначно ідентифікує\~особу клієнта та є\~логічно пов`язаний\~із електронними\~даними про\~будь-яку\~операцію або\~правочин виключно\~за умови,\~якщо підтвердження\~клієнтом здійснення\~операції або\~укладення правочину\~здійснено шляхом\~введення у\~відповідне поле\~інтерфейсу програмного\~комплексу або\~сайту банку\~цифрової послідовності,\~яка повністю\~ідентична надісланому\~банком ОТП\~паролю на\~фінансовий номер\~телефону клієнта.\~У подальшому\~відповідач виявила\~бажання отримати\~послугу «Миттєва\~розстрочку.\~Кредит готівкою»,\~ознайомилася із\~актуальними умовами\~кредитування та\~22.08.2024\~підписала паспорт\~кредиту за\~допомогою OTP\~пароля,\~після чого\~із відповідачем\~за допомогою\~OTP\~пароля підписано\~кредитний договір\~№ б/н\~від 22.08.2024\~(надалі\~-\~договір,\~кредитний договір)\~про надання\~на строк\~36\~місяців кредиту\~у розмірі\~40000,00\~грн шляхом\~перерахування коштів\~на поточний\~рахунок позичальника\~із встановленням\~річної відсоткової ставки у розмірі 31 % річних. Також відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний графік платежів. [PERSON] зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 21.04.2025 має заборгованість у розмірі 47266,84 грн, з яких: 40000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7266,84 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 47266,84 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 21.05.2025 (а. с. 11, 12) позовну заяву прийнято до розгляду суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня її вручення для подання відзиву на позов або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надіслано та доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 23.05.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 14). Ухвала про відкриття провадження у справі відповідачеві вручена 28.05.2025 (а. с. 15). Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також будь-яких інших клопотань, заяв по суті справи, пояснень, доказів на спростування заяви позивача про існування заборгованості за кредитним договором, яка є предметом цього позову, відповідач до суду не подала. Відповідно ч. 8 ст. 178 і ч.\~2\~ст.\~191 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про її розгляд. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.11.2022 [PERSON] підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено цифровим власноручним підписом, створеним на екрані планшета. На підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, відповідач підписанням цієї заяви приєдналася до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою htts://privatbank.ua/tems, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунка та генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», прийняла усі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Відповідно до п. 3 заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг із відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-яких операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому [PERSON] виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 22.08.2024 підписала кредитний договір б/н та паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Також відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний графік платежів. На виконання умов договору кредитодавцем 22.08.2024 надано відповідачу кредит на 36 місяців у розмірі 40000,00 грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок [PERSON] , зазначений у п. 2.2. кредитного договору. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується випискою по рахунку за період 22.08.2024 - 22.04.2025 і довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір № б/н), з яких вбачається, що 22.08.2024 встановлено кредитний ліміт у розмірі 40000,00 грн. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з розрахунком заборгованості відповідач не здійснювала погашення кредитних коштів, тому станом на 21.04.2025 у неї виникла заборгованість в розмірі 47266,84 грн, з яких: 40000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7266,84 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до п/п. 3.2.2. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти за надання кредиту у розмірах та в строки, визначені договором. Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, встановлені графіком платежів. Згідно з пунктом 3.3.2. кредитного договору за порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі. У порушення умов договору і ст. ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України), відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, при тому, що згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правовідносини, які виникли між АТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] регулюються наступними нормами ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти ним в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19). А висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання (неналежне\~виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім тіла кредиту (сума, яку позичальник фактично отримав в борг), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 47266,84 грн, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved