Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд: - визнати укладеною додаткову угоду від 01.09.2023 до договору оренди землі укладеного 25.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» та [PERSON] щодо земельної ділянки, площею 1,6418 га, кадастровий № 1820880200:04:000:0168, розташованої на землях Андріяшівської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, у наступній редакції: Додаткова угода до договору оренди землі від 25.06.2014 року 01.09.2023 року с. Андріяшівка Товариство з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро», іменоване надалі «Орендар», в особі директора Базилівського Бориса Леонідовича, який діє на підставі Статуту, з одного боку, і [PERSON] , іменована надалі «Орендодавець» (РНОКПП [NUMBER] ), з іншого боку, разом надалі іменовані Сторони, а кожен окремо - Сторона, уклали цю Додаткову угоду (далі - Додаткова угода) до Договору оренди землі від 25.06.2014 року (далі - Договір) про нижченаведене: 1. Із врахуванням обставин, встановлених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2023 року по справі №274/1174/21 «Орендар» та «Орендодавець» дійшли згоди внести зміни до Договору від 25.06.2014 року. 2. Змінити перше речення п. 8 Договору та викласти його в наступній редакції: «Цей Договір укладено на строк до 16.03.2027 року». 3. Інші умови вищевказаного Договору залишаються незмінними і Сторони підтверджують по ним свої зобов`язання. 4. Дана Угода складена у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із Сторін. 5. Дана Угода набуває чинності з моменту підписання його сторонами та її державної реєстрації. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН: ОРЕНДАР: ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ТОВ «Андріяшівка-Агро», [PERSON] адреса: [ADDRESS] , адреса: [ADDRESS] ЄДРПОУ 36533031 РНОКПП [NUMBER] Директор _____________ Борис БАЗИЛІВСЬКИЙ ________. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Андріяшівка-Агро» понесені судові витрати в тому числі витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 14.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 15.01.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] [PERSON] , як власник земельної ділянки, площею 1,6418 га, кадастровий №1820880200:04:000:0168, розташованої на землях Андріяшівської сільської ради, Бердичівського району, уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ТОВ «Андріяшівка-Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За п. 41 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права Договір зарестровано 29.07.2014. Отже, вказаний Договір набрав чинності з 29.07.2014. Згідно п. 8 даного Договору він укладений на строк 10 років. Натомість, в січні 2021 року з інформаційної довідоки Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру стало відомо про те, що Сектором державної реєстрації Ружинської РДА 09.12.2020 дію договору припинено. Разом з тим, дані права 09.12.2020 зареєстровані за новим орендарем, ФОП [PERSON] . З метою захисту майнових прав Товариства на оренду зазначених земельних ділянок, зважаючи на відсутність відповідного волевиявлення на припинення договірних відносин, ТОВ "Андріяшівка-Агро" звернулося із відповідним позовом до суду. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в 17.05.2023 по справі № 274/1174/21 позов задоволено частково. Визнано недійсною угоду про припинення договору оренди, укладеної 21.01.2020 між ТОВ Андріяшівка - Агро» та [PERSON] щодо земельної ділянки, площею 1,6418 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0168. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 18.11.2020 між ФОП [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки, площею 1,6418 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0168. Даним рішенням суду зокрема встановлено, що [PERSON] , укладаючи з Товариством в особі директора [PERSON] угоду від 21.01.2020 про припинення договору оренди земельної ділянки, яка стосуються предмету спору, на підставі статті Закону України "Про оренду землі" у зв`язку з закінченням строку, на який її було укладено, достовірно знаючи, що цей договір оренди земельної ділянки укладений строк десять років, також порушила права Товариства, зокрема, припинила право оренди земельної ділянки, чим порушила ч. 2 ст. 13 ЦК України. Наведене свідчить про те, що укладена між [PERSON] та Товариством, в особі директора Лопохи В.Є., угода від 21.01.2020 щодо земельної ділянки площею 1,6418 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0168 на підставі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, суперечать ч. ч. 2, 3 ст. 13, абз. 1 ч. 3 ст. 92 ЦК України, а тому вона підлягає визнанню недійсною на підставі ч. ч. 1,3 ст. 215 ЦК України. Натомість, майно Товариства становлять основні фонди, набуті на підставах, заборонених чинним законодавством (п. 6.2. Статуту). До основних фондів (засобів) відносяться, в тому числі, земельні ділянки, які перебувають в користуванні підприємства відповідно до п. 5.1. Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 (ПСБО 7 - основні засоби), затвердженого наказом Міністества фінансів України від 27.04.2000 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 18.05.2000 за № 288/4509, а також згідно положень п.п. 138.3.3. та 138.3.4. Податкового кодексу України. Ведення товарного сільськогосподарського виробництва на орендованих земельних власників земель (паїв) є основною діяльністю Товариства. Договір оренди землі, укладений із ТОВ «Андріяшівка-Агро» діяв з моменту його державної реєстрації, 29.07.2014 до державної реєстрації додаткової угоди про припинення дії Договору оренди землі, 09.12.2020, тобто 6 років 4 міс та 11 днів. Після прийняття Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області рішення про визнання недійсною додаткової угоди про припинення строку дії договору оренди землі та проведення державної реєстрації про поновлення права оренди ТОВ «Андріяшівка-Агро» даний договір оренди землі продовжив свою дію. Так, право оренди було поновлено за наслідком державної реєстрації речового права 27.07.2023. При цьому строк, протягом якого він не діяв (з 09.12.2020 до 27.07.2023) не має зараховуватись в загальний строк дії договору. А тому, на виконання п. 8 Договору оренди землі, строк дії договору визначений до 16.03.2027 (27.07.2023 + 3 роки 7 місяців 20 днів (строк який залишився після 09.12.2020 до припинення 10 річного строку дії договору без врахування укладення додаткової угоди про його припинення)). З огляду на це Товариство звернулося до Орендодавця із листом про підписання додаткової угоди про визначення строку дії Договору оренди землі від 25.06.2014, з урахуванням його укладення на строк - 10 років та його не дією під час реєстрації додаткової угоди про припинення дії Договору оренди землі до поновлення права оренди заТОВ «Андріяшівка-Агро» на строк 16.03.2027. Листом від 11.09.2023 [PERSON] помилково зауважила, що строк дії договору оренди землі від 25.06.2014, визначений до 25.06.2024, у звязку із чим відмовилася укадати будь-які додаткові угоди із Орендарем. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 14.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 15.01.2024 закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28.01.2025 клопотання представника позивача - задоволено. Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" до [PERSON] про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі - зупинено до закінчення перегляду Верховним Судом справ № № 274/7770/23, 274/7830/23, 274/7840/23. Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.05.2025 скасовано ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2025 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 20.05.2025 призначено справу до розгляду. Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Гуменюк О.В. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із неприйняттям Верховним Судом постанов по справам № 274/7830/23, № 274/7770/23, № 274/7840/23, правовідносини за якою є подібними. Представник відповідача - адвокат Сачок А.В., подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6418 га, кадастровий № 1820880200:04:000:0168, розташованої на території Андріяшівської сільської ради, Бердичівського району, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 24923182 від 30.07.2014 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.08.2023 за № 343871143. 25.06.2014 [PERSON] уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ТОВ "Андріяшівка-Агро" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору 10 років (п. 8 Договору). Відповідно до пункту 41 прикінцевих положень договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2014 о 14:52:44. Відповідно до Інформації із державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2023 за № 343871143 право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1820880200:04:000:0168, належної на праві власності [PERSON] , зареєстровано за ТОВ «Андріяшівка-Агро» відповідно до договору оренди землі, б/н, від 25.06.2014, строк оренди 10 років. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в 17.05.2023 по справі № 274/1174/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" задоволено частково. Визнано недійсною угоду про припинення договору оренди, укладену 21.01.2020 між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] , щодо земельної ділянки, площею 1,6418 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0168. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 18.11.2020 між ФОП [PERSON] та [PERSON] , щодо земельної ділянки, площею 1,6418 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0168. Визнано недійсною угоду про припинення договору оренди, укладену 21.01.2020 між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] , щодо земельної ділянки, площею 3,5709 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0166. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 18.11.2020 між ФОП [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки, площею 3,5709 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0166. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 01.09.2023 № 80 ТОВ «Андріяшівка-Агро» звернулося до [PERSON] із листом, у якому пропонувало орендодавцю підписати додаткову угоду про визначення строку дії Договору оренди землі від 25.06.2014, з урахуванням його укладення на строк 10 років та його недією під час реєстрації додаткової угоди про припинення дії Договору оренди землі до поновлення права оренди за ТОВ «Андріяшівка - Агро» на строк до 16.03.2027. До листа товариство долучило додаткову угоду від 25.06.2014 до договору оренди від 25.06.2014. У відповідь на вказаний лист, 11.09.2023 [PERSON] надіслала на адресу ТОВ «Андріяшівка - Агро» заяву, в якій вказала, що термін дії договору оренди належної їй земельної ділянки закінчується 25.06.2024 та повідомила Товариство, що не бажає поновлювати дію договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Андріяшівка-Агро», не має наміру підписувати будь-які додаткові угоди та вказала, що має намір самостійно обробляти земельну ділянку, використовувати її для власних потреб на свій розсуд. Звертаючись із позовом, ТОВ «Андріяшівка-Агро» вказало, що зазначення в п.8 Договору строку дії договору оренди, а саме, що договір укладено на 10 років, свідчить про те, що позивач повинен використовувати земельну ділянку 10 років і не пов`язується із датою закінчення його дії. Договір оренди землі, укладений із ТОВ "Андріяшівка-Агро" діяв з моменту його державної реєстрації, 29.07.2014 до державної реєстрації додаткової угоди про припинення дії договору оренди землі, 09.12.2020, тобто 6 років 4 місяці та 11 днів. Дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі». За змістом ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї з сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). За змістом ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами ст. 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом. Так, ст. ст. 764 ЦК України та 126-1 ЗК України для настання наслідків у вигляді поновлення договору оренди сторони мають утриматися від дій, які б спричиняли закінчення дії такого договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення, зокрема укладення правочину про продовження договору, не вимагається. Що ж стосується правового регулювання поновлення договору оренди землі, то про обставини його поновлення у відповідний період ідеться у ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22 роз`яснила, що з 01.01.2013 набрав чинності Закон України від 11.02.2010 № 1878-VI «Про оренду землі», яким із тексту ст. ст. 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання на державну реєстрацію правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» ст. ст. 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. Натомість закон передбачає проведення державної реєстрації права оренди, зокрема, на підставі укладеного в установленому порядку договору оренди землі. Наведене узгоджується також із раніше висловленими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19, про те, що з 01.01.2013 державній реєстрації підлягає не сам договір оренди землі, а право оренди земельної ділянки. Такий договір є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто за умови дотримання ними вимог ст. ст. 638, 759 і 792 ЦК України та ст. 15 Закону 161-ХIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає обов`язок передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право користування земельною ділянкою. Умови договору, щодо яких має бути досягнута згода, не повинні суперечити законодавчо визначеним умовам, за яких такий договір може бути укладений (ст. 6 ЦК України). Як уже зазначено ст. 19 Закону України «Про оренду землі» визначено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Водночас Законом № 340-IX, який у відповідній частині набрав чинності 16.01.2020 (див. пункт 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»), ч. 1 ст. 19 Закону № 161-XIV доповнено двома реченнями такого змісту: «Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права». Дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Із матеріалів справи вбачається, що сторони Договору скріпили його своїми підписами та вказали в ньому дату укладення (25.06.2014), що відповідає вимогам абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону № 161-XIV, і саме з цієї дати відповідно до другого речення ч. 1 ст. 19 цього Закону слід обчислювати 10-річний строк дії цього правочину. Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України) Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ч. 1 ст. 254 ЦК Украни). Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. З огляду на наведені норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ні положення ст. 19 Закону України «Про оренду землі», ні норми Цивільного кодексу не регулюють по іншому дату закінчення строку оренди земельної ділянки, окрім як спливу строку договору оренди, на який його укладено. Тобто, за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880200:04:000:0168 від 25.06.2014 строк оренди спливає через 10 років із дня його укладення - 25.06.2024. Зі змісту договору вбачається, що сторонами не погоджувалися умови пролонгації договору оренди шляхом укладення додаткової угоди за умов, викладених у позовній заяві, а із заяви [PERSON] від 11.09.2023 убачається, що вона не має наміру підписувати будь-які додаткові угоди. Таким чином, той факт, що протягом певного періоду право оренди позивача за земельну ділянку не було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не впливає на сам строк дії договору та не свідчить про продовження такого строку дії договору оренди. Виходячи із принципу свободи договору, за відмови орендодавця від продовження строку договору оренди землі, суд не вправі змінювати цей строк. Крім того, законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій. Зокрема, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Порядок реалізації цього права визначено ч. ч. 2-5 цієї статті. Проте доказів того, що ТОВ «Андріяшівка-Агро» зверталось до [PERSON] з пропозицією щодо укладення договору оренди на новий строк в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» матеріали справи не містять. Така обставина не позбавляє права відповідача користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди на власний розсуд. Додатково суд зауважує, що позивачем не доведено, що усвідомлення меншого, ніж 10 років, строку оренди вплинуло б на його волю щодо укладення договору, тобто що за інших умов він би взагалі відмовився від його підписання. При цьому суд враховує, що продовження строку дії договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди з орендодавцем призведе до непропорційного втручання у права та свободи останнього, зокрема, щодо вільного розпорядження майном. З урахуванням зазначеного, а також встановленої судом відсутності вільного волевиявлення [PERSON] як сторони договору щодо зміни строку його дії як істотної умови, враховуючи, що на момент розгляду справи строк дії договору вже закінчився, а також врахувавши відсутність передбачених частиною четвертою статті 652 ЦК України виключень, необхідних для зміни договору у судовому порядку у зв`язку з істотною зміною обставин шляхом визнання додаткової угоди укладеною, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. ІV. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed