Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-24 00:00:00

І.Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №17.05.2023-100002328 від 17.05.2023 року у розмірі 7837,71 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] 17.05.2023 було укладено кредитний договір №17.05.2023-100002328, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 70 днів, зі строком повернення 25.07.2023 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 25.07.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 7837,71 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5579,37 грн., по процентам в розмірі 2258,37 грн. Разом з тим відповідачкою у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 3510,85 грн., від 30.05.2023 року, на суму 3510,85 грн., від 15.06.2023 року, на суму 3614,15 грн., від 30.06.2024 року, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак в позовній заяві просив розгляд даної справи провести без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідачка відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2025 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: ТОВ «Споживчий центр» було розміщено пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 17-20). Відповідно до заявки на укладення кредитного договору №17.05.2023-100002328, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), з якою позичальник ознайомився 17.05.2023 року, [PERSON] надається кредит на наступних умовах: сума кредиту - 10000 грн.; строк, на який надається кредит, 70 днів з дати його надання; дата повернення кредиту\~25.07.2023 року; процентна ставка\~фіксована незмінна у розмірі 1,35 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку на який надається кредит (а.с. 20 зворотня сторона-22). Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) та заявка, яка є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора С757. Згідно з квитанцією системи LIQPAY, видача коштів [PERSON] за кредитним договором №17.05.2023-100002328 від 17.05.2023 року здійснювалася за допомогою вказаної системи, зокрема, ІD операції: 2311771679; дата: 17.05.2023 року; сума 10000,00 грн. (а.с. 14). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №17.05.2023-100002328від 17.05.2023 року, у відповідачки наявна заборгованість в сумі 7837,71 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5579,37 грн., по процентам в розмірі 2258,34 грн. (а.с.10). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором №17.05.2023-100002328 від 17.05.2023 року виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору та умов, які визначені в Паспорті споживчого кредиту, з якими він погодився, що підтвердив електронним підписом. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 7837,71 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5579,37 грн., по процентам в розмірі 2258,34 грн. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору №17.05.2023-100002328 від 17.05.2023 року, а зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованою, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 7837,71 грн. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00012135 від 18.04.2025 (а.с. 27). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved