Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

21.06.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за договором у розмірі 20375 грн., також просить стягнути понесені судові витрати 2\~422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.06.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №00-8510286 згідно якого останній отримав кредит в сумі 5000 грн. строком на 120 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії в сумі 5% від вартості кредиту. Відповідач свої\~зобов`язання\~щодо повернення\~кредитних коштів\~та сплаті\~відсотків належним\~чином не\~виконав,\~має заборгованість,\~яка станом\~на дату\~звернення до\~суду з\~позовною заявою\~становить 20375\~грн.,\~з яких:\~5250\~грн.\~заборгованість по\~кредиту і\~ комісії; 15125 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 18.12.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №11-181220023, згідно якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги за Договором кредитної лінії №00-8510286 від 18.12.2023. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором кредитної лінії №00-8510286 від 18.12.2023 в розмірі 20375, 00 грн. Ухвалою від 22.08.2024 року справу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі на 23.06.2025 року. 11.04.2025 ухвалою суду визнано обовязковою явку представника позивача. 23.06.2025 ухвалою суду призначено заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно позову просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановленому законом порядку за місцем реєстрації та шляхом смс-повістки. Відповідач не повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлені такі обставини і правовідносини. 23.06.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] був укладений дговір кредитної лінії №00-8510286, згідно якого відповідач отримав кредит (шляхом зарахування коштів на банківську картку) в сумі 5000 грн. строком на 120 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом та сплатою одноразової комісії при оформленні кредиту у сумі 250 грн. (а.с.17-26, 27-29, 30-56). 18.12.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №1-18122023, згідно якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги за Договором кредитної лінії №00-8510286 від 18.12.2023 (а.с.62-66). Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача [PERSON] станом на дату звернення до суду з позовною заявою становить 20 375 грн. , з яких: 5000 грн. -заборгованість по тілу кредиту; 250 грн. -сума по сплаті комісії; 15125 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.61). Оцінка суду. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст.610 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`я зання (неналежне виконання). Частина 1ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, у даному випадку доказів погашення кредиту суду не надано. Згідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, дослідивши матеріали справи суд вважає, що з метою захисту майнових прав позивача як правонаступника позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зокрема, слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за тілом кредиту сумі 5000 грн.; 250 грн. борг по сплаті комісії; 15000 грн. заборгованість за відсотками (5000*2.5%*120=15000). Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем було понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.1, 67-75). Оскільки, позовну заяву задоволено, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., то слід зазначити наступне. Як видно з Акту прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 на виконання робіт з надання послуг правничої допомоги було витрачено 5 год. часу, а вартість наданих послуг становить 5000 грн. (а.с.64). Чинне процесуальне законодавство встановило такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, застаттею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допоомгу відповідач не подавав. Тому у звязку з задовленням позову слід стягнути на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Outcome: partial