Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Позивач після смерті чоловіка прийняла спадщину та подала нотаріусу заяву відповідного змісту. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину за законом чи за заповітом відсутні. Однак, при оформленні будинку розташованого по [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.06.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Мельник М.В. копію спадкової справи № 48/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] 11.06.2025 до суду від приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. надійшла копія спадкової справи № 48/2025. У підготовче судове засідання позивач, відповідач та їхні представники не з`явилися. 24.06.2025 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі. 24.06.2025 від Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надійшов лист № 02-42/793 від 16.06.2025 відповідно до якого просять цивільну справу розглянути без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів та за відсутності сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , 23.03.1958 укладено шлюб між [PERSON] , 1942 року народження, та [PERSON] , 1932 року народження, і після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). [INFO] [PERSON] ( [INFO] ) помер, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області № 6778 від 05.12.2024 [PERSON] , 1932 року народження, який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована та постійно проживала разом [PERSON] , 1942 року народження (а.с. 44). Позивачка прийняла спадщину чоловіка так як спільно проживала із ним на момент його смерті, подавши нотаріусу 03.03.2025 заяву про її прийняття, повідомивши, що крім неї спадкоємцями першої черги за законом є ще сини померлого [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). 03.03.2025 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , подали до нотаріуса спільну заяву у якій зазначили, що вони після смерті свого батька [PERSON] спадщину за законом не прийняли, на спадщину не претендують, звертатися до суду щодо продовження строку для прийняття спадщини не будуть (а.с. 52). 03.03.2025 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину (зареєстровано в реєстрі за № 582), відповідно до якого спадщина складається з земельної ділянки, площею - 0,0727 га, кадастровий номер - 0522210100:01:004:0465, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка (а.с. 6). Згідно інформації зазначеної у свідоцтві на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, забудовником садиби по [ADDRESS] є [PERSON] . Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Липовецької районної ради депутатів трудящих від 25.11.1969 № 297 за типовим проектом будівлі № 346-3 (а.с. 14-15). Відповідно до листа Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 02-39/611 від 29.04.2025 адресованого адвокату Олександру Гуці, інформація щодо власника житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] відсутня. Разом з тим, в рішенні виконавчого комітету Липовецької міської ради від 16.12.1986 року № 170 «Про впорядкування назв вулиць та зміну нумерації будинковолодіння в селищі Липовець» користувачем житлового будинку під [ADDRESS] зазначається громадянин [PERSON] (а.с. 16-17). Судом встановлено, що на замовлення позивачки проведено технічну інвентаризацію житлового будинка садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] технічний паспорт [NUMBER] від 13.01.2025 (а.с. 24-28). Об`єкт інвентаризації внесений до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с. 23). При цьому [PERSON] оформити спадщину не вдалося, через відсутність правовстановлюючого документа на об`єкт нерухомості, який є предметом спору, у зв`язку із чим приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. 03.03.2025 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 11). Враховуючи те, що позивачка бажає оформити спадщину після смерті свого чоловіка та не має можливості реалізувати свої права, наведене послугувало підставою для звернення до суду. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно частини\~третьої статті\~ 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно\~із статтею\~1218\~\~ ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог\~статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Також, в силу припису частин першої статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що [PERSON] є дружиною [PERSON] і відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, при цьому позивач прийняла спадщину в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї. Інші спадкоємці відсутні, оскільки сини спадкодавця спадщину, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України, не прийняли, до суду із заявами про продовження строків для прийняття спадщини не звертались. Таким чином, позивачка єдина прийняла належним чином спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд зауважує, що відповідно до частин першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Суд вважає, що наявність порушених прав позивачки є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями \~ та \~ спорудами, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved