Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» Ткаченко М.М. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 78 324,74 грн., стягнення судового збору у розмірі 2422,40 грн., стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, 15.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено Договір №21045806308260. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5 900,00 грн. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2104580630826. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2104580630826. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2104580630826. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості за Договором №2104580630826 від 15.02.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 84660,16 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 78760,16 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 78 324,74 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 5900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 72424,74 грн. (а.с.1-10). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині заяви просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.02.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» у дистанційному режимі укладено договір про надання фінансових послуг №2104580630826. За цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.3 орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована. Пунктом 1.4.1. передбачено що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати, а п.1.4.2. в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Пунктом 1.9 встановлено, що граничний строк кредитування 1 рік. Договір підписано [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «L1» (а.с.28-30). Згідно додатку №1 до Кредитного договору у Заяві-Анкеті [PERSON] просить надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 5 900 грн. орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язується повернути кредит у розмірі 5 900 грн. та сплатити проценти у розмірі 1 888 грн. Розмір процентів відповідає вказаним у договорі. (а.с.30 зворот). Додатком №2 до кредитного договору встановлено графік платежів (а.с.31). Додатком №3 позивачем надано паспорт споживчого кредиту (інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.31 зворот-33). Додатки підписані [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «L1». Згідно інформації щодо хронології дій щодо укладання електронного договору між товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі, 15.02.2021 клієнт зареєструвався або ввійшов в систему з використанням логіну та паролю,якщо реєстрація відбулась раніше, заповнив загальні анкетні дані та бажані умови отримання займу, у свою чергу Товариство направило оферту, ознайомлення та погодження з правилами та умовами позики, підтвердження згоди на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій. [PERSON] шляхом проставлення «галочки» в пункті «З правилами й умовами надання позики ознайомлений і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій». Товариством направлено [PERSON] СМС з кодом «L1», у свою чергу [PERSON] підтвердив заявку шляхом введення на сайті отриманого коду. Надалі підтверджено заявку, підписано кредитний договір в порядку визначеному ст.11, 12 Закону «Про електронну комерцію» та проведено ідентифікацію та верифікацію за допомогою системи BankID НБУ (а.с.33 зворот - 34). Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» на запит ТОВ «Служба МК» підтверджено, що на підставі укладеного між Товариствами договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей Фор Пей» було здійснено переказ грошових коштів на картку № [NUMBER] власником (емітентом) якої є Commercial Bank PrivatBank, номер договору згідно інформації від кредитора 2104580630826 сума 5 900 грн. (а.с.37). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Служба миттєвих кредитів» за кредитним договором №2104580630826 від 15.02.2021 укладеного з [PERSON] загальна заборгованість 50 267,88 грн, з яких 5 900 грн. тіло кредиту, 48 358,76 відсотки, всього сплачено 3 990,88 грн. відсотків (а.с.37 зворот-39). 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» здійснивши фінансування передбачене умовами цього договору, приймає право грошової вимоги до боржників, що належать ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржниками (а.с.42-44). Відповідно до реєстру божників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 50 267,88 грн. за договором №2104580630826 з яких: 5 900 грн. - сума заборгованості за тілом, 44 367,88 грн. сума заборгованості по процентам (а.с.45-47). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість становить 5 900 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 44 3667,88 - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 34 392,28 грн. - нараховані відсотки згідно кредитного договору (а.с.40). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с.48-50). Відповідно до реєстру божників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 та витягу з додатку №1 до додаткової угоди №6 від 19.11.2024 ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 84 660,16 грн. за договором №2104580630826 з яких: 5 900 грн. - сума заборгованості за тілом, 78 760,16 грн. сума заборгованості по процентам (а.с.53 зворот-54, 11). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» станом на 15.02.2025 загальна заборгованість становить 84 660,16 грн., загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором на 15.02.2025 складає 78 324,74 грн. (а.с.41). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено кредитний договір, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, які оформлені сторонами в електронній формі. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право грошової вимоги до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», а останній у свою чергу відступив право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором позики № 2104580630826 від 15.02.2021 року ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №2104580630826 від 15.02.2021 року у загальному розмірі 78 324,74 грн., з яких 5 900 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 72 424,74 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 900 грн., а також заборгованість за процентами у сумі 72 424,74 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено слід стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн. сплаченого судового збору. Щодо витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За правилами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача долучено копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 із Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.19-21), прас-лист (а.с.22-23) та заявка про надання юридичної допомоги №774 від 01.01.2025 де вартість послуг за надання правничої допомоги складає 13 000 грн. (а.с.24), витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 (а.с.25). Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 13 000 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. За таких обставин, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 7 000 грн.

Outcome: approved