Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Бороденко Роксолана Василівна звернулася в суд із позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 2021року разом із позивачкою проживає її внук [PERSON] , [INFO] . Його батько - [PERSON] помер [INFO] , мати - [PERSON] вихованням та утриманням свого сина не займається. З 2021 року дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні, мати участі у вихованні дитини не приймає. Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо сина, та від початку 2021 року жодного разу не спілкувалась із дитиною, не цікавилась його фізичним чи духовним розвитком, не забезпечувала матеріально. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . 21.02.2025 у даній справі відкрито провадження та ухвалено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження. 09.04.2025 у даній справі судом закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, з підстав зазначених у позові, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася та не подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, свідків, третю особу, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено, що [PERSON] , є рідним онуком позивачки [PERSON] , його батько [PERSON] помер, [INFO] , а мати [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Мостівською сільською радою Вознесенського району, Миколаївської області за №417 від 17.12.2024 р., [PERSON] проживає разом із онуком [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.12.2024р. Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] , бабуся і онук [PERSON] мають окремі кімнати, в будинку є всі необхідні меблі, побутова техніка, будинок має пічне опалення, в будинку чисто, тепло, для розвитку дитини створені всі умови. Біля будинку є присадибна ділянка, господарські споруди. [PERSON] тримає підсобне господарство, а саме: корову, свині, птицю, також вирощує городину для власного споживання. Відповідно до характеристики виданої Мостівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області №419 від 17.12.2024 р. [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Мостове Вознесенського району Миколаївської області, за час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони. Відповідальна, добросовісна, працьовита. В спілкуванні спокійна, врівноважена та доброзичлива. Виховує неповнолітнього онука [PERSON] , 2019 року народження. Характеризується виключно позитивно, скарг до сільської ради на [PERSON] не надходило. Відповідно до характеристики виданої Мостівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області № 418 від 17.12.2025р. громадянка [PERSON] зареєстрована в с. Мостове, але з 2021 року на території Мостівської сільської ради не проживає. Скарг до сільської ради на гр. [PERSON] не надходило. Згідно Висновків органу опіки та піклування виконавчого комітету Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 18.05.2023 року та від 13.12.2024 року [PERSON] не приймала участі у вихованні дитини з 2021 року, оскільки з батьком дитини спільно не проживала і вихованням дитини займався батько та бабуся [PERSON] . [PERSON] має шкідливі звички, за свідченнями сусідів зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться фактично життям, здоров`ям та розвитком дитини. Дитина її не знає, не хоче спілкуватися, не сприймає її як матір. На запрошення до Служби у справах дітей стосовно виконання її батьківських обов`язків [PERSON] не реагує та не з`являється до відповідних органів, фактично вона тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не цікавиться станом здоров`я сина, матеріальної допомоги ні в добровільному, ні в примусовому порядку не надає, самоусунулась від виховання дитини. Син фактично не бачить матір, не має з нею зв`язку, вона для нього зовсім чужа людина. З метою захисту законних прав та дотримання інтересів малолітнього [PERSON] , забезпечення умов його належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, служба у справах дітей Мостівської сільської ради вважає, що доцільно позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , 2019 року народження. Рішенням виконавчого комітету Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №4 від 19.05.2023р. затверджено Висновок «Про доцільне тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] в родину бабусі [PERSON] » органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 18.05.2023 року., вирішив тимчасово влаштувати в сім`ю бабусі [PERSON] малолітню дитину [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Мостівської сільської ради №5 від 16.12.2024 р. затверджено Висновок служби у справах дітей Мостівської сільської ради від 13.12.2024р. «Про доцільне позбавлення батьківських прав» громадянки [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності, [PERSON] є власницею житлового будинку в [ADDRESS] . Згідно ЛКК (протокол №99) висновку лікарсько-консультативної комісії КНП «Доманівська БЛ ДСР» від 11.12.2024р. та довідки виданої сімейним лікарем [PERSON] від 17.12.2024р. [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я- здорова. Позивачка [PERSON] , суду пояснила, що в січні 2021 року забрала маленького внука [PERSON] до себе, через те, що мати дитини [PERSON] не надавала онукові належних умов виховання, постійно вживала алкогольні напої, вела аморальний спосіб життя, про дитину не піклувалася, часто залишала дитину на неї, а сама тривалий час не поверталася до дитини. Після того, як загинув батько дитини, відповідачка взагалі залишила малолітню дитину на позивачку, та до теперішнього часу, місце знаходження [PERSON] невідоме. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду посянила, що є сусідкою позивачки, проживають в с. Мостове, Вознесенського району, Миколаївської області, хлопчик [PERSON], після смерті батька [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] близько п`яти років. Мати дитини зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не цікавиться та не займається. В січні 2025р. свідок бачила матір дитини у місцевому барі на підпитку. Дитиною відповідачка взагалі не цікавилася, та повідомила її, що проживає в м. Одеса. Свідок [PERSON] , пояснила суду, що проживає в с. Мостове, Вознесенського району, з відповідачкою давні знайомі, часто зустрічаються, характеризує її як порядку, трудолюбиву, доброзичливу людину. Після трагічної загибелі сина (батька дитини), виховує онука [PERSON] одна. Хлопчик називає позивачку -«мамою». З відповідачкою [PERSON] , свідок [PERSON] знайома особисто. Свідок пояснила, що відповідачка часто вживала алкогольні напої, ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя, отримала 200 тисяч гривень страхових виплат за втрату годувальника на сина [PERSON] , які витратила на власний розсуд, на купівлю алкогольних напоїв та інших розваг. Представник органу опіки та піклування Мостівської сільської ради Гавриленко Л.В. пояснила суду, що виконавчим комітетом, спільно з органом опіки та піклування Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області неодноразово викликалася на засідання з приводу виховання дитини, але [PERSON] ігнорувала виклики, вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини взагалі не займається. Позовні вимоги підтримала, та наполягала на їх задоволенні, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Судом із проаналізованих доказів з`ясовано, що відповідач [PERSON] тривалий час, з січня 2021 року не бере участі у вихованні сина, не навідується до нього, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню дитини, не виявляє до нього материнської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою, яка є матір`ю малолітнього [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання малолітньої дитини, свідомо нехтує ними та самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , у зв`язку із ухиленням її від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та вважає, що це буде відповідати якнайкращим інтересам малолітнього [PERSON] . В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1211,20 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved