Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-25 00:00:00

До Основ`янського районного суду міста Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 241 200,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.10.2022 близько 17:50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем „Volkswagen", д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на Залютинському мості м. Харкова, здійснив наїзд на піщохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоход [PERSON] від отриманих травм померла на місці події. Допитаний [PERSON] надав свідчення про те, що 28.10.2022 близько 18 год. 00 хв. він, керуючи технічно справним автомобілем „VOLKSWAGEN PASSAT", д.н.з. [NUMBER] , рухався разом з іншими автомобілями по Полтавському шляху міста Харкова зі сторони смт. Пісочин в напрямку станції метро «Холодна гора» у м. Харкові. В цей час рух транспорту був інтенсивний, був темний час доби, на автомобілі було увімкнене ближнє світло фар, вантаж та пасажири були відсутні. [PERSON] рухався по лівій смузі, так інші були зайняті автомобілями, швидкість автомобіля була в межах дозволеної для руху в населеному пункті. Вуличне освітлення проїжджої частини було відсутнє. На шляху свого руху в світ фар в безпосередній близькості від автомобіля [PERSON] побачив пішохода, яка рухалася по проїжджій частині під кутом до меж проїжджої частини по напрямку руху автомобіля, справа наліво по ходу руху автомобіля. Так як пішохода [PERSON] побачив вперше в світлі фар вже перед своїм автомобілем, відразу відбувся наїзд на пішохода, автомобіль не встиг загальмувати. Після наїзду на пішохода [PERSON] зупинив рух автомобіля та викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Цей факт встановлений старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області майором поліції Роговим A.O. при розгляді матеріалів кримінального провадження №12022220000000659 від 29.10.2022 за змістом постанови про закриття даного кримінального провадження. Водій [PERSON] був за кермом автомобіля „VOLKSWAGEN PASSAT", д.н.з. [NUMBER] , мав при собі посвідчення водія та свідоцтво про право реєстрації даного транспортного засобу. Дані ЄЦБД МТСБУ ( http://www.mtsbu.ua/ua/) не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб, «VOLKSWAGEN», д.н.з. [NUMBER] був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій [PERSON] підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону №1961, немає. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), [PERSON] , представник [PERSON] доньки загиблої [PERSON] (Договір від 04.06.2024) на підставі ст. ст.33, 35, п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 17.06.2024 (зареєстровано справу МТСБУ: 104710) та заявою на виплату страхового відшкодування від 14.06.2024. МТСБУ здійснило розрахунок виплати страхового відшкодування для доньки потерпілої [PERSON] , [INFO] , а саме витрати на утримання 241 200,00 грн. на підставі норм п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України та п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхове відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за такою формулою (6700,00 грн. - мінімальний розмір заробітної плати станом на 28.10.2022 *36) :1 = 241200,00 грн. Позивач перерахував потерпілій [PERSON] суми відшкодування 24.07.2024, 01.08.2024 та 20.09.2024 у сумі 80400,00 грн. МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність, тому має право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат в порядку зворотної вимоги (регресу). Відповідач добровільно не відшкодував позивачу витрати, пов`язані з регламентною виплатою. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 Куп`янський міськрайонний суд Харківської області змінив територіальну підсудність судових справ на Червонозаводський районний суд м. Харкова. У зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Закону № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» Червонозаводський районний суд міста Харкова змінив найменування на Основ`янський районний суд міста Харкова. Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.05.2025 закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, представник позивача не з`явився, через систему «Електронний суд» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», оскільки [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 376 від 28.02.2025 Курилівська сільська територіальна громада є територією можливих бойових дій, про причини неявки відповідачем суд не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзив на позов відповідачем на адресу суду не подано. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, за згодою позивача, на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно розглянувши надані позивачем документи та матеріали в обґрунтування заявлених ним вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено та як вбачається з постанови ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області Рогового А.О. 28.10.2022 близько 17:50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем „Volkswagen", д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на Залютинському мості м. Харкова, здійснив наїзд на піщохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоход [PERSON] від отриманих травм померла на місці події. Допитаний [PERSON] надав свідчення про те, що 28.10.2022 близько 18 год. 00 хв. він, керуючи технічно справним автомобілем „VOLKSWAGEN PASSAT", д.н.з. [NUMBER] , рухався разом з іншими автомобілями по Полтавському шляху міста Харкова зі сторони смт. Пісочин в напрямку станції метро «Холодна гора» у м. Харкові. В цей час рух транспорту був інтенсивний, був темний час доби, на автомобілі було увімкнене ближнє світло фар, вантаж та пасажири були відсутні. [PERSON] рухався по лівій смузі, так інші були зайняті автомобілями, швидкість автомобіля була в межах дозволеної для руху в населеному пункті. Вуличне освітлення проїжджої частини було відсутнє. На шляху свого руху в світ фар в безпосередній близькості від автомобіля [PERSON] побачив пішохода, яка рухалася по проїжджій частині під кутом до меж проїжджої частини по напрямку руху автомобіля, справа наліво по ходу руху автомобіля. Так як пішохода [PERSON] побачив вперше в світлі фар вже перед своїм автомобілем, відразу відбувся наїзд на пішохода, автомобіль не встиг загальмувати. Після наїзду на пішохода [PERSON] зупинив рух автомобіля та викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. На місце ДТП прибула карета швидкої медичної допомоги, однак врятувати життя пішоходу не вдалося. Вказаною постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області Рогового А.О. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022220000000659 від 29.10.2022 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відомості про оскарження та скасування цієї постанови, в матеріалах справи відсутні. З Відповіді з НПУ вбачається, що чинний на момент ДТП договір обов`язкового страхування транспортного засобу „Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] станом на дату ДТП - 28.10.2022 відсутній. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , всупереч вимогам законодавства в момент події керував транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки без обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з свідоцтвом про смерть, виданого повторно серії [NUMBER] від 06.01.2023 [INFO] померла [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 27.10.2022 [PERSON] народилася [INFO] в с. Веселе Харківського району Харківської області та в графі «мати» зазначена [PERSON] . Відповідно до копії розпорядження Куньєвської сільської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області №106-од від 23.05.2023 над [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною-сиротою встановлено піклування. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 20.06.2024 батьками померлої [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відповіді на запит за вих. №331/32.30-26 від 24.07.2024 Залізничний відділ ДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомило, що актовий запис [PERSON] , [INFO] , не знайдено. Шлюб [PERSON] , [INFO] з [PERSON] зареєстроварно 30.10.1998 Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. Згідно з свідоцтвом про смерть, виданого повторно серії [NUMBER] від 20.06.2024 [PERSON] , яка є матір`ю померлої потерпілої від ДТП померла [INFO] . [INFO] [PERSON] (донька загиблої), в інтересах якої діє за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.06.2024, а також ордеру серії ВС №1289122 від 17.06.2024 адвокат Коневалик А.В., звернувся із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування по справі [PERSON] . 17.06.2024 представник [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 15.07.2024 та 26.07.2024 представник [PERSON] звертався до позивача з заявами про долучення документів на виплату страхового відшкодування. 24.07.2024 МТСБУ було сплачено [PERSON] страхове відшкодування витрат, пов`язаних з втратою годувальника [PERSON] , в сумі 80400,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №914762 від 24.07.2024. 01.08.2024 МТСБУ було сплачено [PERSON] страхове відшкодування витрат, пов`язаних з втратою годувальника [PERSON] , в сумі 80400,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №924177 від 01.08.2024. 20.09.2024 МТСБУ було сплачено [PERSON] страхове відшкодування витрат, пов`язаних з втратою годувальника [PERSON] , в сумі 80400,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №926944 від 20.09.2024. Загальний розмір регламентної виплати потерпілій склав 241200,00 грн. (80400,00 грн. + 80400,00 грн. +80400,00 грн.), що підтверджується Наказами №3.1/13947 від 24.07.2024, №3.1/14344 від 31.07.2024, №3.1/18149 від 19.09.2024; Довідками МСТБУ за №1 від 22.07.2024, №2 від 30.07.2024, №3 від 19.09.2024. Регламентні виплати відповідачем МТСБУ у добровільному порядку не відшкодовані. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно - правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №556/1514/16-ц (провадження №61-26405св18) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21). Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. Згідно з ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 жовтня 2022 року мінімальну заробітну плату встановлено у розмірі 6700 грн. Частиною 1 статті 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved