Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-23 00:00:00

06.12.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Концерну «Міські теплові мережі», третя особа: Хортицький ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просив: скасувати арешт накладений постановою державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №41468766 від 07.02.2014 та виключити з Акту опису майна 1/4 частину квартири [ADDRESS] ; скасувати арешт накладений постановою державного виконавця Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо обтяження речового права на нерухоме майно № 70444518 від 26.09.2024 та виключити з Акту опису майна квартиру [ADDRESS] ; визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на квартиру [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що позивач є сином відповідачки [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . Шлюб між батьками було розірвано 02.11.2010. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Заповіт батьком за життя не складався. На день відкриття спадщини він був неповнолітнім, тому заяву про прийняття спадщини в його інтересах подала мати [PERSON] . Після цього було з`ясовано, що на вищевказану квартиру Хортицьким ВДВС у м. Запоріжжі накладено арешт. На звернення [PERSON] , Хортицький ВДВС у м. Запоріжжі надав відповідь, що виконавчі провадження, де вона є стягувачем, закриті, але підстав для зняття арешту з майна померлого, зокрема, зі спірної квартири, немає. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з наявністю обтяження (арешту) спірної квартири. На дату видання цієї постанови нотаріуса, [PERSON] набув повноліття. З метою захисту своїх прав на спадкове майно він звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 09.12.2024 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.01.2025 до суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про поновлення строку на подання письмових доказів та долучення їх до справи, а також заява про виключення Концерну «МТМ» з кола відповідачів у справі. 03.02.2025 від представника третьої особи Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: 1) виконавче провадження № 70444518 по виконанню виконавчого листа №334/4298/21 від 16.09.2022, який виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів за період з 27.02.2009 по 31.05.2021 у розмірі 49876,50 грн.; 2) виконавче провадження № 41468766 по виконанню виконавчого листа № 2-2928 від 21.12.2012, який виданий Бердянським міським судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 27.02.2009. Державним виконавцем 26.09.2024 на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення вищевказаних виконавчих проваджень. Також зазначає, за вищевказаними виконавчими провадженнями заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено. Законодавство України передбачає, що після смерті людини спадкоємці ділять не лише майнові блага, а й борги померлого, серед яких борг по кредиту, по аліментах, комунальних платежах, боргах за рішенням суду та ін. До складу спадщини входить все майно померлого, що належить йому на день смерті: це може бути рухоме, нерухоме майно, грошові кошти, вклади, а також боргові зобов`язання. У разі смерті фізичної особи, яка є боржником у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи переходять до іншої особи її спадкоємця. Зі смертю особи припиняється обов`язок платника аліментів з їх сплати як обов`язок нерозривно пов`язаний з його особою, але коли має місце заборгованість зі сплати аліментів, таку заборгованість має сплатити спадкоємець. Нормою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави накладання арешту на майно боржника: арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. На підставі викладеного просить у задоволені вимог про зняття арешту зі спадкового майна відмовити. Ухвалою суду від 04.02.2025 Концерн «Міські теплові мережі» виключено з кола відповідачів у дані справі. Крім того, 04.02.2025 у підготовчому судовому засіданні суд на місці ухвалив прийняти подані позивачем докази до розгляду. 20.02.2025 від позивача [PERSON] до суд надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та витребування доказів, а саме про витребування у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. матеріалів спадкової справи, у Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - копії матеріалів виконавчого провадження №70444518 та №41468766, в межах яких було накладено арешт на спадкове майно. 21.02.2024\~від позивача\~ [PERSON] \~надійшла відповідь\~на пояснення\~третьої особи Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в яких він зазначив, що зобов`язання по сплаті аліментів виникли між [PERSON] (як платником аліментів), який помер, позивачем [PERSON] (як власником аліментів) та відповідачем [PERSON] (як особою, на користь якої стягувались аліменти). Відповідно до ст.606 ЦК України зобов`язання припиняються, коли в одній особі поєднується боржник і кредитор. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , в той же час до нього фактично перейшло зобов`язання померлого [PERSON] . Таким чином арешт майна померлого в рамках виконавчих проваджень по стягненню аліментів порушують норми ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження». Просить задовольнити вимоги в повному обсязі. 06.03.2025 під час підготовчого судового засідання суд на місці ухвалив прийняти подані позивачем докази до розгляду. Крім того, ухвалою суду від 06.03.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 18.03.2025 до суду від Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли витребувані судом докази. 24.03.2025 до суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. надійшли витребувані докази. 31.03.2025 від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення доказів та про витребування доказів у Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради. 31.03.2025 під час підготовчого судового засідання суд на місці ухвалив прийняти подані позивачем докази до розгляду. Крім того, ухвалою суду від 31.03.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів 04.04.2025 до суду з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради надійшли витребувані докази. 18.04.2025 від позивача [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позову, в якій він зазначив, що спадковим майном, яке є предметом даного позову, є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , а в прохальній частині позовної заяви не вірно зазначений номер багатоквартирного будинку, де розташована квартира, а саме помилково зазначено: [ADDRESS] . У зв`язку з цим подає заяву про зміну предмета позову, в якій виклав позовні вимоги про: скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №41468766 від 07.02.2014 та виключення з Акту опису майна квартири [ADDRESS] ; скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо обтяження речового права на нерухоме майно № 70444518 від 26.09.2024 та виключення з Акту опису майна квартиру [ADDRESS] ; визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду\~від 23.04.2025заяву\~ [PERSON] про зміну предмету позову прийнято до судового розгляду, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] , а в подальшому його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] . В судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не прибув, від представника цієї третьої особи в матеріалах справи міститься заява про можливість розгляду справи без участі представника Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі. Суд вважає можливими провести судовий розгляд у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши доводи позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] , копією свідоцтва про шлюб батьків позивача [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище [PERSON] , копію свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , а також копію свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище [PERSON] (арк.17, 18,19, 31). [INFO] [PERSON] помер (арк.16, 175 зворот-176). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності, а саме: 1/4 частка на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 13.07.1999, видане Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради; 1/2 частка на підставі договору дарування від 05.09.2007, який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Карташовою Т.М., реєстровий №3198; 1/4 частка на підставі договору дарування від 07.06.2023, який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Вовк І.І.., реєстровий №1656 (арк.22, 127,193-199). 28.08.2023 неповнолітній [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, за письмовою згодою матері [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (арк.172-173) На підставі вказаної заяви нотаріусом заведена спадкова справа № 127/2023, номер у Спадковому реєстрі 71153111, яка на час розгляду справи є чинною. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.08.2023, за життя [PERSON] заповіт не складав (арк.174 зворот). Також судом\~встановлено,\~що батьками [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (арк.177-179, 200). За відомостями Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради станом на 03.08.2023 за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований лише [PERSON] , разом з ним на день смерті ( [INFO] ) інші зареєстровані особи відсутні (арк.212). Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Єдемської-Фастовець О.О. від 10.10.2024\~ [PERSON] \~відмовлено у\~вчиненні нотаріальних\~дій,\~а саме\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~все нерухоме\~майно після\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~у зв`язку\~з наявністю\~обтяжень,\~а саме\~арешту нерухомого\~майна на\~підставі постанови державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 07.02.2014 №41468766, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 4656441 та постанови державного виконавця Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі від 26.09.2024 №70444518, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 56849786 (арк.20). Також судом встановлено, що на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебували виконавчі провадження: №41468766 з примусового виконання виконавчого листа №2-2928, який виданий 21.12.2012 Бердянським міським судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 27.02.2009 (арк.154-155); №70444518 з примусового виконання виконавчого листа №337/4298/21, який виданий 16.09.2021 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів за період з 27.02.2009 по 31.05.2021 в розмірі 49876,50 грн (арк.148-151). В межах виконавчого провадження №41468766 постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького управління юстиції від 07.02.2014 накладено арешт на все майно боржника [PERSON] (арк.156). Запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено 13.02.2014 за № 4656441 (арк.127). Постановою державного виконавця від 26.09.2024 виконавче провадження №41468766 закінчено на підставі а.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». В межах виконавчого провадження №70444518 постановою державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.09.2024 накладено арешт на все майно боржника [PERSON] в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів на суму 55245, 15 грн. (арк.152) Запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено 26.09.2024 за № 56849786 (арк.127). Постановою державного виконавця від 26.09.2024 виконавче провадження №70444518 закінчено на підставі а.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаний або оспорюванних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ст.41 Конституції України\~гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Аналогічні положення закріплені в\~ст. 316-321 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 319, 321 ЦК України\~усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(ст.1218,\~1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст.1220 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст.1268 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). На момент накладання державним виконавцем арешту у виконавчому провадженні №41468766 (07.02.2014) примусове виконання судових рішень регулювалось Законом України\~«Про виконавче\~провадження» №606-XIV\~від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV), який втратив чинність з 05.01.2017. На даний час примусове виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон №1404-VIII). Статтею 11\~Закону №606-XIV передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 57 Закону №606-XIV, \~арешт майна боржника застосовується для\~\~забезпечення реального виконання рішення. Арешт\~\~на\~\~майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;\~\~\~\~\~\~винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Аналогічні положення містяться і у\~ ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII. Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно ч.1 до ст.59 Закону №1404-VIII\~ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.39 Закону №1404-VII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно з ч.1, - ч.3 ст. 40 Закону №1404-VII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених\~пунктами 1,\~3,\~4,\~6\~частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених\~пунктами 1,\~2,\~4,\~6,\~9\~(крім випадку, передбаченого\~частиною дев`ятою статті 27 цього Закону),\~11,\~14\~і\~15\~частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги\~п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609). Відповідно до ч. 1\~ст. 608 ЦК України\~зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно із ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню через наступне. В даному\~випадку суд\~враховує,\~що системний\~аналіз вищевказаних\~норм права\~свідчить про\~те,\~що спадкоємець,\~який у\~встановленому законом\~порядку прийняв\~спадщину,\~є її\~власником з\~часу її\~відкриття. Оскільки у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. В постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21 зазначено, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей\~15\~і\~16 ЦПК України,\~суди розглядають\~у порядку\~цивільного судочинства\~у позовному\~провадженні,\~якщо існує\~спір щодо\~визнання права\~власності на\~майно та\~однією зі\~сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому\~розділом VII ЦПК України\~. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). Як встановлено судом, на час розгляду справи позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , якому на момент смерті належала спірна квартира. Вказане нерухоме майно увійшло до складу спадкового майна, а тому позивач має право на захист свого права на володіння, користування та розпорядження зазначеною у позові квартирою. Водночас позивач має перешкоди в оформленні спадкових прав на квартиру, оскільки\~у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про обтяження (арешт) на підставі постанов державного виконавця в межах виконавчих проваджень № 41468766, №70444518. При цьому, як встановив суд, вказані виконавчі провадження були відкриті та примусове виконання в них здійснювалось на підставі виконавчого листа №2-2928, який виданий 21.12.2012 Бердянським міським судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання позивача [PERSON] та виконавчого листа №337/4298/21, який виданий 16.09.2021 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів на утримання позивача. Наразі вказані виконавчі провадження закінчені на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку зі смертю боржника. Заперечуючи проти позову, представник Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі посилається на те, що за вищевказаними виконавчими провадженнями заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено. Оскільки боржником [PERSON] судове рішення не виконано і борг переходить до його спадкоємця, підстав для скасування арешту немає. Разом з тим, належних та достатніх доказів на підтвердження того, що вказані судові рішення боржником в дійсності не виконані, представник відповідача суду не надав, в той час, коли стягувач по даними виконавчими провадженнями [PERSON] під час судового розгляду повністю визнала позовні вимоги, не заперечувала проти задоволення вимог позивача та скасування арешту з майна боржника, який був накладений з метою забезпечення реального виконання рішення судів на її користь. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що боржником не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчих проваджень. Як встановлено судом, боржник [PERSON] помер [INFO] , тобто його правоздатність припинена. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, яку за законом спадкує як син - позивач [PERSON] . Останній в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і нотаріусом заведена спадкова справа, яка на час ухвалення цього рішення є чинною. В той же час, наявність арешту нерухомого майна спадкодавця наразі перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, і реалізувати своє право власності на нього, враховуючи, що відповідно до вимог\~ст.1268 ЦК України\~воно належить йому з часу відкриття спадщини. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що підстав для подальшого накладення арешту на спадкове майно на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову в частині позовних вимог про зняття арешту з майна спадкодавця, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Водночас, позовні вимоги про виключення з акту опису спадкової квартири задоволенню не підлягають, оскільки судом не встановлено та позивачем не доведено, що державним виконавцем в межах вищевказаних виконавчих провадження спірна квартира була включена до акту опису майна. Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачем спірної квартири, то оцінивши обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, що позивач правомірно набув право власності на спірну квартиру в порядку спадкування після смерті батька, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, в подальшому звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але не може отримати його в нотаріальному порядку у зв`язку з наявністю арешту на вказане майно, що підтверджено належним чином\~постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Однак, на думку суду, наявність вищевказаного арешту майна, не позбавляє спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить йому з моменту відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді зазначеної квартири, чим порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України\~підлягає захисту шляхом визнання за позивачами права власності на спірне майно. На підставі викладеного позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial