Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-22 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, про звільнення майна з-під арешту, в якому просить звільнити з-під арешту 1/6 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] , [INFO] , який накладений при примусовому виконанні судового наказу №11/37, що виданий 04.03.2004 року Господарським судом Полтавської області (номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер обтяження: 1548628, внесений 16.12.2004 Першою полтавською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №50013 від 05.11.2004, ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава). В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємицею [PERSON] , померлого [INFO] . 15.04.2025 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Кізімою Вікторією їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку із наявними в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна обтяженнями, а саме значиться: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 1548628; зареєстровано: 16.12.2004 реєстратором: Перша полтавська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, 50013, 05.11.2004, ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава; власник: [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ; додаткові дані: 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю Полтавською ДНК від 31.07.03 р. за №3-1047; заявник: ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава. Так, [PERSON] був відповідачем у справі №11/37 про стягнення з ПП [PERSON] заборгованості перед бюджетом, яка перебувала на розгляді Господарського суду Полтавської області в 2004 році. Після набрання рішенням Господарського суду Полтавської області законної сили, а саме 04.03.2004 року Господарським судом Полтавської області видано судовий наказ у справі №11/37 про стягнення з ПП [PERSON] заборгованості перед бюджетом в сумі 8936,00 грн. В подальшому судовий наказ Господарського суду Полтавської області було направлено на виконання до ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава. 03.11.2004 року під час проведення виконавчих дій державним виконавцем ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава винесено постанову серії АА №8331133, якою накладено арешт на все майно, що належить ПП [PERSON] , а саме 1/6 частину квартири [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження. 16.12.2004 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, як реєстратором, виконано повідомлення ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава, винесено повідомлення №50013 та накладено арешт на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Реєстраційний номер обтяження: 1548628. 15.04.2025 року Державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізімою В. Головаш О.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку з наявними в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна обтяженнями, а саме значиться: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 1548628; зареєстровано: 16.12.2004 реєстратором: Перша полтавська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, 50013, 05.11.2004, ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава; власник: [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ; додаткові дані: 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю Полтавською ДНК від 31.07.03 р. за №3-1047; заявник: ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава. Вказаний арешт перешкоджає [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, що за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Шевченківського ВДВС у м.Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.04.2025 року дані про виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, а саме наказу №11/37 від 04.03.2004 року, виданого Господарським судом Полтавської області, по якому боржником є ПП [PERSON] , відсутні. Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просить визначити належним відповідачем у справі Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Зазначив, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець 30.03.2001 року, проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, у зв`язку з визнанням її банкрутом від 11.03.2010 року №23/33, дата набуття чинності 06.04.2010 року, видавник Господарський суд Полтавської області. [PERSON] не зареєстрований згідно інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику станом на 16.05.2025 року в ГУ ДПС у Полтавській області як фізична особа-підприємець. Окрім того, згідно ІКС інтегровані картки платника з РНОКПП [NUMBER] відсутні з 01.01.2013 року по поточну дату, тому немає даних про нарахування, сплату або наявність заборгованості зі сплати платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Існуючим в органах ДПС програмним забезпеченням передбачено збереження архівних даних по платнику з 01.01.2013 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №427170980 заявником щодо здійснення обтяження [PERSON] є ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтави. Тому, виходячи з вищевикладеного, нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (1/6 частина квартири) належало [PERSON] . Звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна копія постанови від 23.01.2007 року про зняття арешту з майна боржника, прийнята державним виконавцем О.С.Трембою ДВС в Октябрському районі м.Полтави. Дана постанова згідно п.2 адресована, зокрема, Першій полтавській державній нотаріальні конторі. Отже, позивачем при зверненні до суду визначено неналежного відповідача (Головне управління ДПС у Полтавській області), враховуючи, що арешт на майно накладено саме ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтави в межах виконавчого провадження №427170980 та постановою від 23.01.20007 року знято арешт з майна (а.с.47-55). Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 09.08.2008 року є [PERSON] , розмір частки 1/1. Відповідно до рішення суду в матеріалах спадкової справи, відкритої після померлого, мається заява [PERSON] про відмову від належної йому частки спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] ніколи не був співвласником квартири [ADDRESS] , а тому накладення арешту на 1/6 частину квартири [ADDRESS] є неправомірним. Також та обставина, що арешт 1/6 частини квартири [ADDRESS] накладений неправомірно підтверджується копіє постанови від 23.01.2007 року про зняття арешту з майна боржника, прийнятою державним виконавцем О.С.Трембою ДВС в Октябрському районі м.Полтави. В цій постанові, зокрема, встановлено, що за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно, про що свідчить довідка від 17.01.2007 року. ГУ ДПС у Полтавській області є належним відповідачем. При цьому представник позивача, зокрема, зазначає, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях (а.с.73-75). Представник позивача - адвокат Салашний М.О. в судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити. Зазначив, що в цілому квартира належить [PERSON] , що було встановлено рішенням суду в 2008 році. В 2004 році було накладено арешт на 1/6 частку цієї квартири, належній [PERSON] . 23.01.2007 року арешт з цієї частки було знято, але ніхто не звернувся для пред`явлення до виконання цієї постанови державного виконавця. Тому лише суд може зняти цей арешт і нотаріус зможе видати свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача Гайлара І.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, вказаних у відзиві. Зазначила, що належним відповідачем повинен бути Шевченківський відділ ДВС. Згідно Інформаційної довідки за [PERSON] відсутня реєстрація будь-якої нерухомості. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.\~11,\~15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.21 свідоцтво про смерть, а.с.22 - свідоцтво про укладення шлюбу). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, зокрема на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого (а.с.11 довідка нотаріуса). Встановлено, що [PERSON] став власником квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 09.08.2008 року, розмір частки 1/1 (а.с.12-13 Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а.с.77 рішення суду, а.с.78 Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно). Згідно з матеріалами справи [PERSON] був відповідачем у справі №11/37 про стягнення з ПП [PERSON] заборгованості перед бюджетом, яка перебувала на розгляді Господарського суду Полтавської області в 2004 році. Після набрання рішенням Господарського суду Полтавської області законної сили, а саме 04.03.2004 року Господарським судом Полтавської області видано судовий наказ у справі №11/37 про стягнення з ПП [PERSON] заборгованості перед бюджетом по податку на додану вартість в сумі 8936,00 грн. В подальшому судовий наказ Господарського суду Полтавської області було направлено на виконання до ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції Тремба О.С. від 03.11.2004 року накладено арешт на все майно, що належить ПП [PERSON] , а саме: [ADDRESS] (а.с.17). Постановою державного виконавця Тремба О.С. ДВС в Октябрському районі м.Полтави від 23.01.2007 року знято арешт з 1/6 частини кв. [ADDRESS] (а.с.18). 15.04.2025 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Кізімою Вікторією відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку із наявними в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна обтяженнями (а.с.19-20 роз`яснення нотаріуса). На сьогоднішній день [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із наявністю арешту на нерухоме майно, а саме: арешт на 1/6 частину кв. [ADDRESS] , який було накладено 03.11.2004 року відділом державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження при примусовому виконанні судового наказу №11/37, виданого 04.03.2004 року Господарським судом Полтавської області. Відповідно до\~ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»\~ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Підстави зняття арешту з майна передбачені\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.4\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~та\~підпунктом 2\~пункту 10-4\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Відповідно до ч. 5\~ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, Закон передбачає конкретний перелік випадків, коли арешт знімається виконавцем, а в інших випадках, такий арешт знімається судом. З правового висновку, який викладено в постанові Касаційного цивільного суду Верхового суду від 28 серпня 2024 року по справі 947/36027/21 вбачається, що наявність протягом тривалого часу арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за умов відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16). Згідно до ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Отже, виходячи з наведеного, основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке остання успадкувала в порядку\~ст. 1268 ЦК України\~після смерті свого чоловіка та стало підставою затримки у видачі свідоцтва про право на спадщину до його зняття. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на спадкове майно позивачки, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Щодо заперечень представника відповідача про неналежність відповідача, суд звертає увагу на те, що позов до Господарського суду Полтавської області було подано Державною податковою інспекцією у м.Полтаві і саме з метою виконання рішення суду про стягнення з ПП [PERSON] заборгованості в місцевий бюджет в сумі 8936.00 грн. (на користь ДПС) було накладено арешт на майно [PERSON] . Отже, ДПС є особою, в інтересах якої накладено арешт на майно, і саме ця особа має бути відповідачем у справі. Щодо наявної в матеріалах постанови про зняття арешту з майна боржника від 23.01.2007 року, суд зазначає, що вказана постанова не була виконана належним чином, в порядку, встановленому законодавством України, що позбавляє можливості нотаріуса видати позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на успадковане майно. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За встановлених\~обставин справи\~та вимог\~закону суд\~вважає,\~щопозов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved